Справа № 645/3230/26
Провадження № 2/645/2585/26 

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
17 вересня 2026 року           м. Харків  

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді – Шарка О.П
секретаря судових засідань – Мухіна В.А.
розглянувши у відкритому у судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», про стягнення надміру виплаченої пенсії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», про стягнення надміру виплаченої пенсії у розмірі 35132 грн. 83 коп.
В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі зібраних документів, відповідної особистої заяви та виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №326611 від 20.06.2024, виданої міжрайонною Шевченківською медико-соціальною експертною- комісією м. Харкова звернувся до головного управління за призначенням пенсії по -інвалідності відповідно до Закону України ««Про - загальнообов ’язкове державне пенсійне страхування». Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності III групи з 18.06.2024, призначену відповідно до Закону №1058 на підставі особистої заяви від 06.08.2024, виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №326611 від 20.06.2024, виданої міжрайонною Шевченківською медико- соціальною експертною комісією м. Харкова.Рішенням від 14.08.2024 за №204650023672 було призначено 
ОСОБА_1 пенсію по інвалідності .III групи.Згідно із статтею 30 Закону №1058, пенсія по інвалідності призначається в разі настання,
інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності передбаченого Законом страхового стажу.Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, наданнястрахових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійногофонду Уіфаїни в Харківській області №204650023672 від 29.09.2025 припинено виплату пенсії таскасоване рішення від 14.08:2024 за №204650023672 про призначення пенсії по інвалідаості
 ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до пункту 1 підпунктів 1,5 статі 49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07:2003 за №1058-ІV (далі - Закон №1058) на підставі витягу із рішення експертної команди з оцінювання
повсякденного функціонування особи, Державної установи “Український державно науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 28.08.2025 № ЦО- 19379 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 18.06.2024.Листом від 06.10.2025 №2000-0308-8/151510 ОСОБА_1 повідомлялосяпро те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням III групи інвалідності У зв`язку зі скасуванням довідки-було зайво виплачено пенсію у розмірі 35 132 грн. 83 копза період з 18.06.2024 по 30:06:2025року та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як-зайво-виплачена пенсія.Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 , права на отримання пенсії по інвалідності не має.
Ухвалою суду від 15.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без участі представника управління за наявними документами в матеріалах справи, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, причини неявки суд не повідомив.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення – за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.
Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі зібраних
документів, відповідної особистої заяви та виписки з акта огляду медико-соціадьною експертною комісією серії 12ААГ №326611 від 20.06.2024, виданої міжрайонною Шевченківською медико-соціальною експертною- комісією м. Харкова звернувся до головного управління за призначенням пенсії по -інвалідності відповідно до Закону України ««Про - загальнообов ’язкове державне пенсійне страхування». Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку та
отримував пенсію по інвалідності III групи з 18.06.2024, призначену відповідно до Закону №1058 на підставі особистої заяви від 06.08.2024, виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №326611 від 20.06.2024, виданої міжрайонною Шевченківською медико- соціальною експертною комісією м. Харкова. Рішенням від 14.08.2024 за №204650023672 було призначено 
ОСОБА_1 пенсію по інвалідності III групи. 
Згідно із статтею 30 Закону №1058, пенсія по інвалідності призначається в разі настання, інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності передбаченого Законом страхового стажу. Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду Уіфаїни в Харківській області №204650023672 від 29.09.2025 припинено виплату пенсії та скасоване рішення від 14.08:2024 за №204650023672 про призначення пенсії по інвалідності
ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до пункту 1 підпунктів 1,5 статі 49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07:2003 за №1058-ІV на підставі витягу із рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, Державної установи “Український державно науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 28.08.2025 № ЦО- 19379 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 18.06.2024. 
Листом від 06.10.2025 №2000-0308-8/151510 ОСОБА_1 повідомлялося про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням III групи інвалідності 
У зв`язку зі скасуванням довідки-було зайво виплачено пенсію у розмірі 35 132 грн. 83 коп. за період з 18.06.2024 по 30:06:2025 року та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як-зайво-виплачена пенсія. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 , права на отримання пенсії по інвалідності не має.
На момент розгляду справи, за даними представника позивача, кошти відповідачем ОСОБА_1 повернуті не були.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
За змістом ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Пункт 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України №6-4 від 21 березня 2003 (зі змінами) встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п. 4 Порядку у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, повернення надміру сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі, та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму переплати пенсії в розмірі 34304,52 грн.
Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.141, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», про стягнення надміру виплаченої пенсії задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в «ОЩАДБАНК» ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, неправомірно отриману пенсію в розмірі 35 132 грн. 83 коп.(тридцять п`ять тисяч стотридцять дві гривні вісімдесят три копійки) 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в «ОЩАДБАНК» ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, сплачений судовий збір у розмірі 3328 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень).
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2026 року 

Суддя Немишлянського районного суду О. П. Шарко