Справа №345/1724/26 
Провадження № 2/345/2575/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Гапоненка Р.В., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ТМ «Центр правової допомоги» ОСОБА_2 про невиконання умов договору, -
в с т а н о в и в:
позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить суд зобов`язати відповідача повернути йому кошти в розмірі 20 тисяч гривень які були йому перераховані за надання юридичних послуг, які фактично йому не надавались. Зобов`язати відповідача повернути всі документи, які були йому надані для ознайомлення з спадковою справою позивача. Зобов`язати відповідача виплатити йому моральну шкоду за невиконання умов Договору в розмірі 20 тисяч гривень. Через невиконання в односторонньому порядку умов Договору зі сторони виконавця вважати Договір розірваним з вини виконавця. Стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 04.09.2025 року між ним та ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги» укладений Договір про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 (надалі за текстом - Договір). Предметом Договору було зобов`язання виконавця підготувати проект заяви до нотаріуса і проект позовної заяви до суду в справі про визнання права власності в порядку спадкування на автогараж А-12 орієнтовним розміром 70 квадратних метрів. За надання таких послуг замовник в свою чергу у відповідності розділу 5 Договору був зобов`язаний в термін до 05.11.2025 року оплатити надані послуги. Він дотримався умов Договору і не порушуючи обумовлених термінів провів перерахунок коштів виконавцю згідно вказаних у Договорі реквізитів. Натомість виконавець не виконав своїх зобов`язань обумовлених Договором. Не виготовив проект заяви до нотаріуса і не виготовив проект позовної заяви до суду. У відповідності до вимог пункту 2.2.4 Договору факт прийому-передачі наданих послуг підтверджується шляхом двостороннього підписання Акту прийому-передачі наданих послуг. Такий Акт прийому-передачі наданих послуг виконавцем не складався, та замовнику для підписання не надавався. У відповідності до розділу 6 Договору про порядок вирішення спорів він звернувся до відповідача з письмовою Претензією, однак відповіді не отримав. За таких обставин він вимушений звернутися до суду.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.03.2026 позовну заяву залишено без руху.
23.03.2026 позивачем усунуто недоліки позовної заяви визначені в ухвалі від 16.03.2026. В заяві зазначає, що безвідповідальні дії ОСОБА_2 завдали йому сильних душевних страждань, постійних хвилювань, що призвели до втрати концентрації уваги і без того вже хворої людини. Крім того, він намагаючись врегулювати взаємовідносини з відповідачем написав йому Претензію та 24 грудня 2025 року з центральної пошти міста Калуш відправив цю Претензію кур`єрською доставкою до ОСОБА_2 . Повертаючись з пошти додому він на обледенілому тротуарі підслизнувся і впав, отримавши перелом зі зміщенням плечової кістки паралізованої лівої руки. В лікувальному закладі Калуша йому зробили операцію на зламану руку використавши медичний комплект титанових пластин і шурупів, який він змушений був придбати за 24800 грн. Ця сума грошей на операцію руки і є сумою грошей до якої він прирівнює моральні збитки завдані йому ФОП ОСОБА_2 . 
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 
Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.05.2026, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ТМ «Центр правової допомоги» ОСОБА_2 про невиконання умов договору позов задоволено частково. Розірвано Договір про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 від 04.09.2025, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги». Стягнуто з ФОП Бондаренко А.М. ТМ «Центр Правової Допомоги» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 000,00 грн., що були сплачені за договором про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 від 04.09.2025. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги» на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
15.05.2026 представник відповідача адвокат Сапонов О.В. звернувся із заявою про скасування заочного рішення.
Ухвалою суду від 10.06.2026 заява представника відповідача адвоката Сапонова О.В. задоволена частково, заочне рішення від 11.05.2026 по справі №345/1724/26 скасоване, а справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник відповідача адвокат Сапонов О.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що після досягнутих між ним та позивачем відповідних домовленостей щодо добровільного відшкодування ним завданих позивачу збитків у позасудовому порядку, а саме 08.05.2026, тобто до моменту ухвалення заочного рішення від 11.05.2026, він фактично отримав від нього відповідну суму грошових коштів у розмірі 20000,00 грн.
Фактично позасудове повернення (зворотній платіж) з боку ФОП ОСОБА_2 на банківський рахунок позивача ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20000,00 грн., мало місце з огляду на особливий соціальний статус позивача ОСОБА_1 , особи з інвалідністю 2 групи загального захворювання, всупереч тій обставині, що згідно умов п. 3.5. договору № 04092508, 04.09.2025 року з боку ФОП ОСОБА_2 понесено витрати у сукупному розмірі 40 (сорок)% вартості послуг за договором № 04092508. а саме: з боку ФОП ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 здійснено правовий аналіз ситуації Замовника (30% вартості послуг) та підбір нормативно-правових актів (10% вартості послуг), що було фактично виконано з боку ФОП ОСОБА_2 одразу після укладення договору № 04092508, та що підлягає обов`язковій оплаті Замовником ОСОБА_1 , в тому числі у разі дострокового розірвання договору № 04092508 на вимогу Замовника ОСОБА_1 .
Оскільки рішення суду ухвалою від 10.06.2026 скасовано, а чинність договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 від 04.09.2025, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги» відновлено, він направив відповідачу лист в якому пропонує відповідачу розірвати вищевказаний договір.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., зазначає, що навіть у разі, якщо позивач ОСОБА_1 дійсно зазнав моральних страждань, будь-яка вина ФОП ОСОБА_2 у таких стражданнях позивача є відсутньою. А тому, вважає безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 .
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.09.2025 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги» укладений Договір про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 (надалі за текстом -Договір).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до пункту 1.1. зазначеного Договору Виконавець зобов`язується за дорученням Замовника надати юридичні послуги/правову допомогу (далі «послуги») згідно переліку, визначеного у п.1.2. цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги Замовника, в порядку, визначеному умовами цього договору. П.1.2. Перелік послуг, що надаються: проект заяви до нотаріуса, проект позову до Калуського міськрайонного суду.
До зобов`язань виконавця за Договором належить: після оплати в повному обсязі послуг Замовником, відповідно до умов п. 3.1, 3.2 цього договору, приступити до надання послуг згідно переліку, зазначеного у п. 1.2. цього договору, своєчасно і якісно, згідно нормативних актів чинного законодавства України; забезпечити конфіденційність відомостей, що стали відомі Виконавцю у зв`язку з виконанням зобов`язань за цим договором; не розголошувати персональні дані та конфіденційну інформацію щодо Замовника, без його згоди, крім випадків, встановлених законом, або якщо таке розголошення є необхідним для належного виконання зобов`язань за цим договором; виконавець не надає Замовнику будь-яких запевнень та/або гарантій позитивного результату щодо послуг, що надаються Замовнику згідно умов п. 1.2. цього договору, крім гарантії належного виконання зобов`язань щодо надання Замовнику послуг належної якості, а Замовних не має права вимагати від Виконавця зазначених запевнень та/або гарантій.
Згідно з пунктом 3.1. Договору вартість послуг згідно переліку, зазначеного в п. 1.2. цього Договору становить 20000 гривень.
Позивач виконав умови договору, сплатив за надання юридичних послуг 20000 грн на користь ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги», що підтверджується долученою до матеріалів справи квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3439440 від 05.09.2025.
Позивач стверджує, що відповідачем не виконано зобов`язання обумовлені вищевказаним договором, у зв`язку з чим 17.12.2025 він звернувся до ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги» із претензією про повернення коштів через невиконання зобов`язань. У разі не повернення коштів буде змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
В матеріалах справи відсутня відповідь на претензії позивача. 
Однак, відповідач добровільно відшкодував завдані позивачу збитки у розмірі 20000,00 грн., а саме 08.05.2026, тобто до моменту ухвалення заочного рішення від 11.05.2026, фактично отримавши від нього відповідну суму грошових коштів, що підтверджується платіжною інструкцією №148.
Аналізуючи підстави звернення до суду та характер правовідносин, що виникли між сторонами, норми матеріального права, які їх регулюють, суд вважає, що оспорюваний правочин за своїм змістом та правовою природою є договором надання послуг у тій мірі, в якій правова допомога є послугою.
Разом з тим, згідно з преамбулою до Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Таким чином, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики, що виключає застосування до відносин, що виникли між адвокатом та клієнтом положень Закону України «Про захист прав споживачів». Наведене цілком узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Судуу складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судувід 24.11.2021 року у справі №191/2617/19.
Відповідно приписів ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч.1ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та порядку, встановлені договором.
В ухвалі від 14.01.2021 по справі № 923/1067/19 Верховний Суд вказав, що «предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. Предметом договору є надання послуг різного роду за завданням замовника. Специфічні характеристики послуги відрізняють її від товару. Для послуги характерна непомітність (її не можна взяти в руки, зберігати, транспортувати, складувати); послуга є невичерпною (незалежно від кількості разів її надання її власні кількісні характеристики не змінюються). Всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто під час надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагали від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ЦК України, зокрема, із Договорів.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочених; якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У постанові Верховного Суду від 7 серпня 2018 року у справі № 910/7981/17 зазначено, що розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 916/612/19, від 14 липня 2021 року у справі № 911/1442/19 та від 7 жовтня 2021 року у справі № 904/2903/20.
Відповідно до пункту 4.1. Договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 цей Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором та/або до моменту розірвання цього договору.
Згідно пункту 6.4. Договору підписаний Сторонами акт приймання-передачі наданих послуг, в тому числі відповідний акт, направлений Замовнику згідно умов п.5.7. цього договору, є належним та достатнім документальним підтвердженням виконання Виконавцем своїх зобов`язань за цим договором, у повному обсязі.
Беручи до уваги те, що сторонами не було підписано акта про надання юридичних послуг, яким закінчується термін дії договору, такий є чинним на час звернення до суду з даним позовом.
Під час судового розгляду, судом встановлено, істотні порушення ФОП Бондаренко А.М. ТМ «Центр Правової Допомоги» умов укладеного договору, а саме останній не виконав належним чином та у повному обсязі взяті на себе зобов`язання, зазначені в п.1.2. Договору, внаслідок чого ОСОБА_1 значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладенні договору.
Позивач зазначає, що фактично будь-які послуги з приводу його звернення до відповідача не виконано.
Натомість, ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги» надіслав ОСОБА_1 лист від 15.06.2026 в якому пропонує останньому розірвати договір про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 від 04.09.2025 шляхом підписання спільного договору та надіслав примірники відповідачу.
Однак, до матеріалів справи не долучено підписаного обома сторонами договору про розірвання договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 від 04.09.2025, а тому суд приходить до переконання, що договір залишається чинним на момент ухвалення судового рішення.
Зважаючи на заявлену пропозицію відповідача ФОП ОСОБА_2 розірвати договір, яка не була прийнята позивачем, враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що він виконав вказані вище умови договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509, натомість сторона позивача стверджує про порушення зобов`язань відповідачем, який не приступив до виконання зобов`язань за договором, на підставі чого суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання договору про надання правничої допомоги задоволити.
Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформульованої в постанові від 06.02.2020 №910/13271/18, після розірвання договору виникає право вимагати через суд повернення безпідставного набутого майна за розірваним договором на підставі ст. 1212 ЦК України.
З огляду на викладене, позивач довів, що мають місце підстави для розірвання договору, оскільки відповідач не приступив до виконання зобов`язань за договором, враховуючи, що під час розгляду справи відповідач добровільно відшкодував завдані позивачу збитки у розмірі 20000,00 грн., а саме 08.05.2026 перерахував позивачу відповідну суму грошових коштів, що підтверджується платіжною інструкцією №148, суд приходить до переконання про безпідставність вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених ним грошових коштів у сумі 20 000 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, вимога позивача зобов`язати відповідача повернути позивачу документи, що були надані з метою забезпечення виконання договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 також до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не конкретизовано які саме документи він надавав відповідачу, а доказів, що підтверджують даний факт під час розгляду справи не здобуто.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., то судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Суд враховує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи загальне захворювання, що підтверджується Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №200/26/270/В від 13.02.2026.
Згідно довідки №3759 від 24.12.2025 виданої лікарем Калуської ЦЛР ОСОБА_1 в приймальному відділенні ЦРЛ надали допомогу, діагноз закритий косий перелом в/з лівої плечової кістки.
З виписки з історії хвороби №402 від 23.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 здійснено оперативне втручання 13.01.2026 – закрита репозиція, БІОС лівої плечової кістки.
Згідно накладної №6 від 13.01.2026 ОСОБА_1 здійснив оплату за багатовимірний блокуючий шуруп UMP, титан (комплект) в сумі 24 800,00 грн.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою та вина.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що безвідповідальні дії ОСОБА_2 завдали йому сильних душевних страждань, постійних хвилювань, що призвели до втрати концентрації уваги і без того вже хворої людини, а також те, що він намагаючись врегулювати взаємовідносини з відповідачем написав йому Претензію та 24 грудня 2025 року з центральної пошти міста Калуш відправив цю Претензію кур`єрською доставкою до ОСОБА_2 . Повертаючись з пошти додому він на обледенілому тротуарі підслизнувся і впав, отримавши перелом зі зміщенням плечової кістки паралізованої лівої руки. 
Суд приходить до переконання, що вимога позивача щодо відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факт, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачу матеріальною та моральною шкодою та наявність вини відповідача в її заподіянні.
Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, тому, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави за одну задоволену позовну вимогу судовий збір, який складає суму у розмірі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 11, 23, 509, 526, 610-612, 629, 651, 901, 903, 906, 907, 1212 ЦК України, ст.ст.10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
позов задовольнити частково.
Розірвати Договір про надання правової допомоги/юридичних послуг №04092509 від 04.09.2025, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги».
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 ТМ «Центр Правової Допомоги» ЄДРПОУ 3687102993, фактична адреса 76019, м.Івано-Франківськ, вул. Герої Маріуполя,34 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду і протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий: