Справа № 420/14977/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Грабової Т.П., позивач – не з`явився, представника відповідача – Васильєвої С.О., представника третьої особи – адвоката Зауліної О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа – ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа – ОСОБА_2 , в якому просить: 
1. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, яка полягає у:
- неналежному розгляді (ухиленні від розгляду по суті) скарг позивача щодо притягнення приватного виконавця ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності; 
- порушенні ч.4 ст.7 Закону України “Про звернення громадян” під час формування відповіді від 18.05.2026 року № 71424/Л-8880/20.4.1 шляхом фактичного перенаправлення матеріалів скарги особі, чиї дії оскаржувалися. 
2. Зобов`язати Міністерство юстиції України (Департамент державної виконавчої служби/Дисциплінарну комісію приватних виконавців) здійснити належну незалежну перевірку викладених у скаргах позивача фактів та розглянути по суті питання про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності відповідно до вимог Закону України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 
Позивач вказує, що протягом лютого-квітня 2026 року неодноразово (17.02.2026, 09.03.2026, 20.03.2026, 03.04.2026) звертався до Міністерства юстиції України зі скаргами на грубі дисциплінарні проступки, вчинені приватним виконавцем Притуляком В.М. під час ведення виконавчих проваджень (ВП № 79800447, ЗВП № 79801142). У скаргах ставилися питання виключно щодо притягнення виконавця до дисциплінарної відповідальності, оскільки ним вчинено дії, що виходять за межі процесуального законодавства. 18 травня 2026 року Позивач отримав від Міністерства юстиції України лист відповідь за вих. № 71424/Л-8880/20.4.1 (за підписом Директора Департаменту ДВС Д.В. Роменського), у якому Відповідач фактично відмовився розглядати скарги по суті, пославшись на те, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.
Позивач вважає, що суд, який розглядає скаргу на процесуальні дії виконавця, не наділений повноваженнями притягати його до дисциплінарної відповідальності чи позбавляти ліцензії. Це виключна компетенція Відповідача, від виконання якої він самоусунувся. Як вбачається зі змісту відповіді Відповідача від 18.05.2026 року, Міністерство юстиції України замість об`єктивного розгляду скарг по суті та проведення незалежної перевірки фактично перенаправило матеріали скарги самому суб`єкту оскарження - приватному виконавцю Притуляку В.М., повністю поклавшись на надані ним пояснення. Зазначені дії є прямим, грубим та цинічним порушенням частини 4 статті 7 Закону України «Про звернення громадян».
Ухвалою від 27.05.2026 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору. Прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. 
Ухвалою від 04.06.2026 року за клопотанням відповідача ухвалено розглядати справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою від 29.06.2026 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 20.08.2026 року об 11:00 год.
Ухвалою від 31.08.2026 року, внесеною до протоколу судового засідання, керуючись ст. 227 КАС України проголошення судового рішення відкладено до 10.09.2026 о 12:30 год.
15.06.2026 року від представника відповідача - Міністерства юстиції України надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ОСОБА_1 , не погоджуючись із результатом розгляду свого звернення Міністерством, мав право звернутися до суду зі скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404). Приватний виконавець є самозайнятою особою, а тому за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду несе цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому Законом № 1403. Виходячи з положень статей 17, 34 Закону № 1403, у Міністерства відсутні повноваження щодо вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, яке здійснюється приватним виконавцем, а також зобов`язання його вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі – Департамент) листами від 10.03.2026, 19.03.2026 №№ 32898/Л– 4313/20.4.1, 38094/Л– 6391/20.4.1 приватному виконавцю надіслано запити щодо здійснення ним зведеного виконавчого провадження № 79801142, до складу якого входять виконавчі провадження №№ 79801034, 79800447, на які листами від 16.03.2026, 23.03.2026, 26.03.2026 №№ 6334, 6931, 7902 приватним виконавцем надані пояснення та копії матеріалів цього виконавчого провадження. Тобто, у даному випадку Міністерством не здійснювалося перенаправлення скарг Позивача приватному виконавцю Притуляку В.М. для їх розгляду по суті та прийняття рішення. Міністерство залишалося суб`єктом розгляду звернень та за результатами їх опрацювання надало Позивачу відповідь, у якій викладено результати розгляду порушених у скаргах питань. Міністерство діяло в межах наданих повноважень та відповідно до положень Закону України № 1403, зокрема його Прикінцевих та перехідних положень, які визначають особливості здійснення контролю за діяльністю приватних виконавців під час дії воєнного стану. Отримання пояснень та документів від приватного виконавця здійснювалося з метою повного й об`єктивного з`ясування обставин звернення та не є направленням скарги на розгляд особі, дії якої оскаржуються. У зв`язку з цим доводи Позивача про порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» відповідач вважає безпідставними.
16.06.2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач ніколи не просив Мін`юст скасувати постанови виконавця, зупинити провадження чи змінити порядок стягнення. Скарги Позивача стосувалися трьох дій, які виходять за межі виконавчого провадження. Позивач звернувся до Мін`юсту не як до органу контролю за виконавчим провадженням, а як до органу, що здійснює допуск до професії та контроль за профпридатністю виконавців. Скарга від 03.04.2026 адресована заступнику Міністра з питань виконавчої служби Гайченку А.В. Предметом скарги була бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби - підрозділу самого Мін`юсту. Відповідь від 18.05.2026 № 71424/Л-8880/20.4.1 підписана Директором Департаменту ДВС Роменським Д.В., тобто керівником саме того підрозділу, бездіяльність якого оскаржувалася. Позивач зазначає, що предмет скарг стосувався чотирьох груп дій, що виходять за межі виконавчого провадження: незаконний запит персональних даних за 3 роки до відкриття провадження; незаконне розголошення персональних даних третім особам (обставини визнані Уповноваженим ВРУ з прав людини такими, що можуть містити ознаки ст. 182 та ст. 163 КК, матеріали направлено до ГСУ Нацполіції); порушення АСВП; упереджений опис майна - усі вони підпадають під контроль Мін`юсту як органу, що здійснює допуск до професії та відповідає за профпридатність виконавців; скаргу, адресовану заступнику Міністра на бездіяльність Департаменту ДВС, фактично підписав директор того самого Департаменту — що є порушенням ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян»; жоден із чотирьох конкретних фактів скарги не отримав правової оцінки у відповіді Мін`юсту; воєнний стан не скасовує обов`язку розгляду скарги по суті, а механізм реагування на грубі порушення навіть під час воєнного стану прямо передбачений підпунктом 4 п. 6-1 розділу IV Закону № 1403; дисциплінарна відповідальність є самостійним механізмом, незалежним від кримінального розслідування; Уповноважений ВРУ з прав людини сам розмежував ці два механізми і прямо направив Позивача до Мін`юсту — який самоусунувся від розгляду.
23.06.2026 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, що позивач намагається вивести суд за межі предмету розгляду даної справи, тобто не визнання протиправною бездіяльності Міністерства, яка, на думку ОСОБА_1 , полягає у: неналежному розгляді (ухиленні від розгляду по суті) його скарг щодо притягнення приватного виконавця ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності; порушенні частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» під час формування відповіді від 18.05.2026 № 71424/ Л-8880/20.4.1 шляхом фактичного перенаправлення матеріалів скарги особі, чиї дії оскаржувалися, а розглянути в рамках цієї справи питання законності/незаконності дій приватного виконавця в рамках вищевказаних виконавчих проваджень. Його звернення фактично стосувалися оцінки правомірності конкретних виконавчих дій приватного виконавця у межах виконавчих проваджень, а не виключно питань дисциплінарної відповідальності, а Міністерство діяло в межах визначених законом повноважень та не наділене правом підміняти суд при вирішенні питань законності виконавчих дій.
У судове засідання, призначене на 31.08.2026 року о 12:00 год., повідомлений належним чином позивач не з`явився, подав до суду заяву від 22.08.2026, в якій просив суд про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судовому засіданні 31.08.2026 року проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.
Представник третьої особи у судовому засіданні 31.08.2026 року підтримала доводи відповідача та просила у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Заслухавши вступне слово представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що 17.02.2026 року ОСОБА_1 направив до Міністерства юстиції України скаргу, в якій просив: 1) Здійснити перевірку діяльності приватного виконавця Притуляка В.М. на предмет відповідності його дій вимогам Закону України “Про виконавче провадження”, а саме: ст.2 щодо дотримання засад виконавчого провадження, Кодексу професійної етики та Статуту АПВУ. 2) Притягнути виконавця до дисциплінарної відповідальності (аж до зупинення діяльності) за незаконний збір персональних даних та упередженість.
09.03.2026 року ОСОБА_1 направив до Міністерства юстиції України скаргу, в якій просив: 1. Прийняти цю скаргу до розгляду та здійснити позапланову перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. у межах виконавчого провадження № 79800447. 2. Надати правову оцінку фактам умисного невнесення (приховування) процесуальних документів до АСВП. 3. Надати правову оцінку діям виконавця щодо незаконного поширення його ( ОСОБА_1 ) персональних даних третім особам під час безпідставного опису іпотечного майна. 4. Надати оцінку умисному маніпулюванню приватним виконавцем нормами ст. 53 Закону, його відмові звернути стягнення на грошові кошти, що утримуються третіми особами, та передчасному і незаконному зверненню стягнення на нерухоме майно в порушення ст. 48 Закону. 5. Притягнути приватного виконавця Притуляка В.М. до суворої дисциплінарної відповідальності (аж до позбавлення права займатися діяльністю приватного виконавця) за грубі та систематичні порушення вимог законодавства та упередженість.
20.03.2026 року ОСОБА_1 направив до Міністерства юстиції України додаткові пояснення до скарги від 09.03.2026 року, в яких просив: 1. Долучити ці Додаткові пояснення та додані до них докази до матеріалів його Скарги на дії приватного виконавця Притуляка В.М. від 09.03.2026 року. 2. Врахувати факти проведення фіктивного опису майна (спрямованого виключно на неофіційний розшук корпоративного майна Стягувача), як доказ прямої упередженості виконавця, використання статусу у злочинних цілях (ст. 383 КК України) та грубого порушення Кодексу професійної етики. 3. Задовольнити вимоги його основної Скарги, притягнути приватного виконавця ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця (відсторонення) або анулювання посвідчення приватного виконавця.
Листом від 02.04.2026 року Міністерством юстиції України надано відповідь на звернення від 17.02.2026, 09.03.2026, 20.03.2026 щодо діяльності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М.
У листі зазначено, що виходячи з положень статей 17, 34 Закону повідомляємо, що у Міністерства юстиції відсутні повноваження щодо вчинення дій у виконавчих провадженнях, які перебувають на виконанні у приватного виконавця чи зобов`язання приватного виконавця вчинити дії у виконавчому провадженні або утриматись від їх вчинення.
Також зазначено, що провести позапланову перевірку діяльності приватного виконавця у період дії в Україні воєнного стану, не вбачається можливим. 
Водночас проінформовано, що особливості здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю приватних виконавців у період дії воєнного стану визначені розділом V Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1195/32647 (далі - Порядок), пунктом 1 якого встановлено, що у період дії воєнного стану Міністерство юстиції здійснює перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження (далі – Система). 
З відомостей Системи та пояснень приватного виконавця встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 79801142, до складу якого входять виконавчі провадження: № 79801034 з примусового виконання виконавчого листа № 522/17975/23, виданого 20.11.2025 Приморським районним судом м. Одеси, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР ПРОПЕРТІ» заборгованості за договором позики і договором поруки у розмірі 1 000,00 грн. Боржником у цьому виконавчому листі зазначено ОСОБА_1 (далі – виконавчий лист); № 79800447 з примусового виконання виконавчого листа № 522/17975/23, виданого 17.11.2025 Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР ПРОПЕРТІ» суми основного боргу за договором позики від 12.03.2021 у розмірі 1 101 500,00 грн. Стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР ПРОПЕРТІ» судового збору у розмірі 18 708,53 грн та судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 1 342,00 грн. Стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР ПРОПЕРТІ» витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 20 000,00 грн (далі – виконавчий лист 1). У виконавчому листі та виконавчому листі 1, скановані копії яких міститься в Системі, адресою боржника зазначено: АДРЕСА_1 (далі – адреса, зазначена у виконавчому документі). Постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 79801034, 79800447 винесені приватним виконавцем 11.12.2025. 11.12.2025 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 79801034 винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 100,00 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 600,00 грн; у виконавчому провадженні № 79800447 – про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 114 155,03 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 600,00 грн. Постановою від 11.12.2025 виконавчі провадження № 79801034, 79800447 об`єднані у зведене виконавче провадження № 79801142. 11.12.2025 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 79800447 винесені постанова про арешт коштів боржника, постанова про арешт майна боржника та внесено відповіді записи про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 62708956 та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером: 32313806. Відповідно до повідомлення банків – учасників електронної взаємодії постанова про арешт коштів 11.12.2025 виконана АТ «Райффайзен Банк», АТ «Кредобанк», АТ «Укрсиббанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк». 11.12.2025 приватним виконавцем до АТ «Райффайзен Банк», АТ КБ «ПриватБанк» направлені платіжні інструкції №№ 27434, 27435 на примусове списання коштів з рахунків боржника. З відомостей Системи встановлено, що при здійсненні зведеного виконавчого провадження № 79801142 на рахунок приватного виконавця для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам 13.12.2025, 15.12.2025 надійшли кошти в загальній сумі 251,97 грн, які перераховані як витрати виконавчого провадження № 79801034. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі – Державний реєстр), який міститься в Системі встановлено, що за боржником зареєстровано: садовий будинок загальною площею 491,00 квадратних метри, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (далі – садовий будинок); земельна ділянка за кадастровим номером: 5110136900:38:016:0055, площею 0,0572 гектари, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (далі – земельна ділянка); нежитлове приміщення № 31 (комора), площею 2,6 квадратних метрів, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (далі – нежитлове приміщення № 31); 1/2 частина квартири, площею загальною площею 117,5 квадратних метрів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (далі – 1/2 частина квартири); 1/2 частина нежитлового приміщення №1, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (далі – 1/2 частина нежитлового приміщення № 1). При цьому відповідно до відомостей Державного реєстру садовий будинок та земельна ділянка перебувають в іпотеці у АТ «Кредобанк» на підставі договору іпотеки № 1475, посвідченого 18.03.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В. Водночас відомості щодо винесення приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 79801142, до складу якого входять виконавчі провадження №№ 79801034, 79800447 постанов про опис та арешт садового будинку та земельної ділянки в Системі відсутні. Також в Системі міститься сканована копія постанови про опис та арешт майна боржника від 12.01.2026, якою описано та накладено арешт на 1/2 частину квартири, приміщення № 31.
Перевіркою відомостей Журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції приватного виконавця, сформованого в Системі встановлено, що 12.01.2026 за вхідним № 71 зареєстрована вимога – повідомлення від 10.01.2026 ОСОБА_4 про негайне припинення будь-яких виконавчих дій щодо 1/2 частина квартири до якої додано копію ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2025 у справі № 947/45489/25, якою заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову (до пред`явлення позову) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті», про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом накладення арешту на спільне сумісне нерухоме майно задоволено частково: накладено арешт на об`єкти нерухомого майна – садовий будинок, земельну ділянку, нежитлове приміщення № 31, 1/2 частину квартири, 1/2 частина нежитлового приміщення № 1, відповідь на яку надана листом приватного виконавця від 14.01.2026 за вихідним № 465, яка надіслана на адресу: АДРЕСА_6 , та на електронну адресу: lirivaler@gmail.com. При цьому в Системі відсутні відомості щодо винесення приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 79801142 до складу якого входять виконавчі провадження №№ 79801034, 79800447 постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні щодо визначення вартості описаного та арештованого майна боржника постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.01.2026, а також передачі на реалізацію 1/2 частини квартири, приміщення № 31. Також в Системі містяться скановані копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.02.2026, складеної за адресою: АДРЕСА_2 , якою описано та накладено арешт на: три вживані червоні вогнегасники №№ 1605, 1424, 1603, робочий стан яких не перевірявся; вживаний червоний вогнегасник № 00820, робочий стан якого не перевірявся; вживану підставку для телевізора, виготовлену з металу чорного та срібного кольору; вживаний фліп – чарт (дошку), виготовлений із пластику сірого кольору; вживаний сейф із кодовим замком сірого кольору та акту приватного виконавця від 09.02.2026 відповідно до якого встановлено, що з початку війни за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору оренди проживає ОСОБА_5 . Відповідно до сканованої копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.02.2026 під час проведення опису та арешту майна були присутні поняті: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; виконавчі дії проводились у присутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР ПРОПЕРТІ» – Якубович Н.І.; описане та арештоване майно боржника передано на зберігання ОСОБА_5 . У своїх поясненнях приватний виконавець зазначив, що зберігачем описаного та арештованого майна постановою від 09.02.2026 призначено ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.02.2026 надіслана 09.02.2026 за вихідним № 3370 боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі рекомендованим поштовим відправленням від 10.02.2026 № R067098095699. Відповідно до відомостей Системи 09.02.2026 за вихідним № 3371 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 79800447 до Державної прикордонної служби України направлено запит про перетин державного кордону боржником в період з 24.02.2022 по день надання відповіді. 16.03.2026 за вхідним № 945 на адресу приватного виконавця надійшло повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.02.2026 № 19.5.2/12757-26-Вих, яким відмовлено у наданні запитуваної інформації. У своїх поясненнях приватний виконавець зазначив, що «в контексті фактичних правовідносин, отримання інформації про перетин боржником кордону саме з 24.02.2022 обумовлено загальновідомим фактом початку повномасштабного вторгнення, після якого дуже велика кількість наших громадян, в тому числі чоловічої статі, виїхали за межі України. При цьому, якщо боржник виїхав після 24.02.2022 та після цього не повертався, то відповідно в Системі буде надана відповідь Державної прикордонної служби України про відсутність фактів перетину, внаслідок чого у виконавця складеться хибне враження про перебування боржника на території України і виконавцем протягом місяців будуть вчинятися марні спроби забезпечити достеменну обізнаність боржника як про факт відкриття виконавчого провадження, так і про вчинення тих чи інших виконавчий дій, що в той же час неминуче приведе до затягування процесу примусового виконання рішення та порушення принципу обов`язковості судового рішення та розумності строків його виконання». 
Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон 1) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону 1 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Статтею 10 Закону 1 встановлено, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Відповідно до частини першої статті 48 Закону 1, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Частиною шостою статті 48 Закону 1 встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Відповідно до статті 56 Закону 1 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Відповідно до абзаців першого та другого частини п`ятої статті 56 Закону1 про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. 
Окремо інформуємо, що Законом1 не передбачено обов`язку виконавця повідомляти боржника про проведення опису та арешт майна (коштів) боржника. 
Також слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 22 Закону1 присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Відповідно до частини першої статті 58 Закону1 майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі – зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). 
Окремо інформуємо, що відповідно до частини першої статті 13 Закону 1 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону1 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. 
Додатково інформуємо, що статтею 53 Закону 1 встановлено порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб. Відповідно до частини першої цієї статті Закону1 виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Частиною четвертою цієї статті Закону 1 встановлено, що на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. 
Перевіркою відомостей Журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції приватного виконавця, сформованого в Системі встановлено, що 30.01.2026 за вхідним № 298 зареєстроване Ваше ( ОСОБА_1 ) клопотання від 30.01.2026 про щодо пріоритетності захисту прав неповнолітніх дітей, звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, та дотримання черговості виконання. Відповідь за результатами розгляду Вашої заяви від 30.01.2026 надана листом приватного виконавця від 12.02.2026 за вихідним № 3634, яка надіслана на адресу: вулиця Абрикосова, будинок 45, м. Одеса, 65038, та на електронну адресу: oleksiilebedievua@gmail.com. 
Також слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 8 Закону 1 реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в Системі, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Частиною четвертою цієї статті Закону 1 встановлено, що рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи. При цьому зазначаємо, що особливості примусового виконання рішень у період дії на території України воєнного стану визначені пунктами 102 – 105 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1. Законом України від 15.03.2022 № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1, який набрав чинності 26.03.2022, пункт 102 цього розділу Закону 1 доповнено підпунктом 4, відповідно до якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Окремо повідомляємо, що згідно з частиною першою статті 19 Закону 1 сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Порядок ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження визначено пунктом 11 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 № 489/20802, відповідно до якого сторона виконавчого провадження (її представник) може знайомитися з матеріалами виконавчого провадження в офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця. Сторони виконавчого провадження (їх представники) за бажанням можуть ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час. Виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення.
Також слід зазначити, що відповідно до пункту 2 розділу VII Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 12.08.2016 за № 1126/29256 доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження забезпечується з використанням ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України. Водночас інформуємо, що відповідно до частини четвертої статті 19 Закону 1 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. 
При цьому зазначаємо, що згідно даних Єдиного реєстру приватних виконавців України приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. здійснює свою діяльність в офісі за адресою: 65082, Одеська область, м. Одеса, вулиця Гоголя, будинок 19, офіс 1, тел.: +380487878180, +380689408485, електронна пошта: pritulyak@ispolnitel.od.ua. 
Також повідомляємо, що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця визначено статтею 74 Закону1, відповідно до якої, боржник може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, а щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) – до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом. 
Додатково інформуємо, що перевіркою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2026 у справі № 522/17975/23 Вашу скаргу про визнання постанов про відкриття виконавчих проваджень № 79800447, № 79801034 такими, що винесені з порушенням Ваших прав; скасування постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 79801142 від 11.12.2025; скасування постанов про арешт коштів та майна у виконавчих провадженнях № 79800447, № 79801034; зупинення стягнення на підставі виконавчого листа до розгляду скарги — залишено без розгляду. 
Водночас інформуємо, що відповідно до змісту положень статті 35 Закону контроль за дотримання приватним виконавцем Кодексу професійної етики приватного виконавця здійснюється Радою приватних виконавців України. 
Додатково повідомляємо, що якщо Ви вважаєте, що дії приватного виконавця або інших осіб містять ознаки кримінального правопорушення, Ви маєте право звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою.
Лист Міністерства юстиції від 02.04.2026 року наведеного вище змісту підписаний директором Департаменту державної виконавчої служби Дмитром Роменським.
03.04.2026 року ОСОБА_1 направив до Міністерства юстиції України скаргу, в якій просив: 1. Визнати відповідь Департаменту державної виконавчої служби від 02.04.2026 року такою, що не розглядає скарги по суті та є проявом службової бездіяльності. 2. Призначити об`єктивну перевірку наведених ним ( ОСОБА_1 ) фактів щодо: Незаконного використання виконавцем Притуляком В.М. своїх повноважень для збору інформації про перетин мною кордону за період до відкриття виконавчого провадження (за 2022-2024 роки). Умисного порушення виконавцем строків внесення документів (зокрема відповідей від ДПСУ) до Автоматизованої системи виконавчого провадження. Проведення виконавцем ОСОБА_2 вибіркового опису майна за моєї відсутності, без належного встановлення факту належності цього майна мені на праві приватної власності. 3. Ініціювати притягнення приватного виконавця ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за використання владних повноважень з метою незаконного збору конфіденційної інформації громадян.
Листом від 18.05.2026 року № 71424/Л-8880/20.4.1 Міністерством юстиції України надано відповідь, в якій зазначено, що у Міністерстві юстиції на розгляді перебували Ваші звернення від 17.02.2026, 09.03.2026, 20.03.2026 щодо діяльності приватного виконавця. 
Відповідь за результатом розгляду цих звернень надана листом Міністерства юстиції від 02.04.2026 № 45671/Л-4313/20.4.1, у якому повідомлено про порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю приватного виконавця та надана інформація про результати проведеної відповідно до розділу V Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1195/32647, перевірки дотримання приватним виконавцем вимог законодавства при здійсненні зведеного виконавчого провадження № 79801142, до складу якого входять виконавчі провадження №№ 79801034, 79800447. 
Предметом цієї перевірки були питання, зокрема, щодо надсилання приватним виконавцем запиту до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин боржником державного кордону України за період до відкриття виконавчого провадження, дотримання приватним виконавцем вимог розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження затверджено наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 щодо внесення відомостей про опис та арешт майна боржника до автоматизованої системи виконавчого провадження, а також щодо здійснення приватним виконавцем опису та арешту майна боржника. 
Повторно повідомляємо, що відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у встановленому законом порядку. 
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд застосовує такі норми законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус, визначені Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі за текстом - Закон №1403-VIII).
Статтями 3, 4 Закону №1403-VIII визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.
Відповідно до ст. 17 Закону №1403-VIII Міністерство юстиції України: здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця; здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.
Частиною першою, пунктом 2 частини третьої, частинами четвертою, сьомою статті 34 Закону № 1403-VIII визначено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, саме Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань, зокрема, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів.
Підпунктом 83-25 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань здійснює відповідно до закону державне регулювання діяльності приватного виконавця.
Отже, на Мін`юст покладено превентивну функцію, зокрема, щодо організації і контролю відповідно до законодавства державного регулювання діяльності приватних виконавців та у разі необхідності притягнення їх до відповідальності.
27 липня 2022 року прийнятий Закон України № 2455-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» (далі за текстом - Закон № 2455-IX), який набрав чинності 25 серпня 2022 року. Вказаним нормативно-правовим актом були внесені зміни, зокрема, у Закон № 1403-VIII.
Згідно із підпунктами 3, 4 пункту 6-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1403-VIII під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», планові та позапланові перевірки діяльності приватних виконавців не проводяться.
Діяльність приватного виконавця може бути зупинена строком на один місяць на підставі наказу Міністерства юстиції України за поданням керівника структурного підрозділу Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері примусового виконання рішень, погодженим не менше ніж п`ятьма членами Дисциплінарної комісії, у разі виявлення ознак грубого порушення (мотивоване обґрунтування грубості порушення визначається у тексті наказу) приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків.
Наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 №3284/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за №1195/32647, затверджено Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців (далі - Порядок №3284/5).
Згідно з п.2 розділу І Порядку №3284/5 організація та проведення перевірок покладаються на структурний підрозділ Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - структурний підрозділ Міністерства).
Розділом V Порядку №3284/5 передбачені такі особливості здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю приватних виконавців у період дії воєнного стану:
1. У період дії воєнного стану структурний підрозділ Міністерства здійснює перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження.
За результатом перевірки відомостей в автоматизованій системі виконавчого провадження структурний підрозділ Міністерства формує інформаційну довідку відповідно до пункту 3 розділу VII Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за №1126/29256.
У разі необхідності одержання від приватного виконавця інформації або пояснень щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків, або копій відповідних документів структурний підрозділ Міністерства може надіслати приватному виконавцю відповідний обґрунтований запит. Запит надсилається на адресу електронної пошти приватного виконавця, зазначену в Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Запитувану інформацію або копії документів приватний виконавець має надати структурному підрозділу Міністерства не пізніше п`яти робочих днів з дня надсилання запиту.
2. У разі виявлення ознак грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень структурний підрозділ Міністерства готує подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яке підписує керівник структурного підрозділу Міністерства.
У поданні обов`язково мають бути зазначені обставини, установлені структурним підрозділом Міністерства, з посиланням на джерела інформації (відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, звернення учасника виконавчого провадження або іншої особи, інформація отримана від приватного виконавця тощо), зміст виявлених порушень з посиланням на відповідні норми нормативно-правових актів.
Подання про зупинення діяльності приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня його підписання надсилається на електронні адреси всіх членів Дисциплінарної комісії приватних виконавців для погодження та приватному виконавцю, відносно якого воно складено, на зазначену в Єдиному реєстрі приватних виконавців України електронну адресу, до відома.
У разі погодження подання про зупинення діяльності приватного виконавця не менше ніж п`ятьма членами Дисциплінарної комісії приватних виконавців структурний підрозділ Міністерства готує проєкт наказу про зупинення діяльності приватного виконавця на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» з мотивованим обґрунтуванням грубості порушення та зазначенням відомостей, визначених абзацом шостим частини першої статті 71, частиною другою статті 72 Закону України «Про адміністративну процедуру».
Наказ про зупинення діяльності приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня його видання надсилається приватному виконавцю, діяльність якого зупинена, адміністратору автоматизованої системи виконавчого провадження, організатору електронних аукціонів, аукціонів за фіксованою ціною, операторам електронних майданчиків, підключених до електронної торгової системи, в якій здійснюються земельні торги, а також до державних банків, у яких відкриті рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам, зарахування коштів виконавчого провадження.
Відомості про зупинення діяльності приватного виконавця вносяться до Єдиного реєстру приватних виконавців України.
Верховний Суд у постанові від 08.04.2025 у справі № 380/12053/23 у подібних правовідносинах сформував правовий висновок щодо застосування положень підпункту 4 пункту 6-1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1403-VIII, у взаємозв`язку із пунктами 1, 2 розділу V Порядку №3284/5.
Так, Верховний Суд вказав, що під час дії воєнного стану на території України, незважаючи на те, що законодавець не передбачив проведення планових та позапланових перевірок діяльності приватних виконавців, однак це не вказує на заборону здійснення Міністерством, як головним очільником діяльності приватних виконавців, здійснення заходів контролю, перевірки дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, шляхом проведення моніторингу відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі виявлення ознак вчинення приватним виконавцем грубого порушення вимог законодавства щодо примусового виконання рішень, Міністерство може застосувати стягнення у вигляді зупинення його діяльності на один місяць. При цьому, визначення ознак грубого порушення законодавства приватним виконавцем, є дискреційним повноваженням членів Дисциплінарної комісії та Міністерства.
З матеріалів справи слідує, що 17.02.2026 року, 09.03.2026 року та 20.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргами на діяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. в межах виконавчих проваджень.
Листом від 02.04.2026 року Міністерством юстиції України надано відповідь на звернення від 17.02.2026, 09.03.2026, 20.03.2026 щодо діяльності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., зі змісту якого слідує, що Міністерством юстиції України, з урахуванням обставин, зазначених у скаргах ОСОБА_1 , здійснено заходи контролю, перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, шляхом проведення моніторингу відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження, що узгоджується з приписами вищезазначеного чинного законодавства України.
У той же час, незгода позивача зі змістом відповіді та тим, що Міністерством юстиції України за результатами розгляду скарг не притягнуто ОСОБА_2 до відповідальності не свідчить про те, що його скарги не були розглянуті. 
Що стосується доводів позивача, викладених у позовній заяві про те, що Міністерство юстиції України замість об`єктивного розгляду скарг по суті та проведення незалежної перевірки фактично перенаправило матеріали скарги самому суб`єкту оскарження - приватному виконавцю Притуляку В.М., повністю поклавшись на надані ним пояснення, що є прямим, грубим та цинічним порушенням частини 4 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», суд зазначає, що надсилання Міністерством юстиції приватному виконавцю запиту про надання пояснень та/або документів із долученням копії скарги не є направленням скарги на розгляд особі, дії якої оскаржуються, у розумінні частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян». Вказані дії узгоджуються з приписами розділу V Порядку №3284/5, якими передбачені такі особливості здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю приватних виконавців у період дії воєнного стану.
Крім того, скарги ОСОБА_1 були подані та розглядались в межах профільного законодавства, а не відповідно до приписів Закону України «Про звернення громадян».
При цьому, статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру".
Суд звертає увагу, що відповідно до Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №616/к від 01.03.2019 року, Департамент державної виконавчої служби є самостійним структурним підрозділом Мін`юсту, основним завданням якого є забезпечення реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).
Відповідно до розділу ІІІ Положення, Департамент організовує та контролює роботу державних виконавців, вживає заходів щодо її поліпшення, здійснює керівництво та проводить перевірку діяльності структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень, проводить перевірку діяльності приватних виконавців (п. 3.11); забезпечує перевірку скарг на діяльність приватних виконавців, які надійшли до Дисциплінарної комісії приватних виконавців (п. 3.17).
Згідно п. 5.6 Положення, директор Департаменту має право здійснювати перевірки та контроль, що належить до компетенції Департаменту; підписувати листи інформаційного характеру до міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, відповіді на звернення громадян, юридичних осіб з питань, що належать до компетенції Департаменту, запити до структурних підрозділів територіальних органів Мін`юсту, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень.
Таким чином, директор Департаменту державної виконавчої служби є уповноваженою особою на підписання листів від 02.04.2026 року та від 18.05.2026 року, якими надавались відповіді на скарги ОСОБА_1 .
До того ж, підписання зазначених листів-відповідей директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підтверджує, що скарги позивача не перенаправлялися до розгляду приватному виконавцю Притуляку В.М., а розглянуті відповідачем та підписані уповноваженою посадовою особою самостійного структурного підрозділу Мін`юсту.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправності в діях / бездіяльності відповідача, відповідності цих дій / бездіяльності у спірних правовідносинах іншим наведеним вимогам частини 2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_8 слід відмовити.
Судові витрати позивачем не понесені, а тому розподілу між сторонами не підлягають.
Керуючись ст.ст.2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 00015622), третя особа –  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів

.