ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/19803/24 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М.,
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними ді, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила суд:
визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними, щодо зменшення ОСОБА_1 індивідуального коефіцієнту заробітної плати з 0,95186 до 0,84589;
зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 0,95186, починаючи з моменту звернення, а саме з 20.03.2024.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач стверджувала, що пенсійним органом протиправно зменшено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, чим порушено її права та охоронювані законом інтереси.
Відповідач же стверджував, що на виконання рішення суду у справі № 320/10160/23, ураховуючи дату звернення ОСОБА_1 за переведенням на пенсію за віком (01.12.2022), страховий стаж позивача обчислено по 30.11.2022. Після зазначеного перерахунку, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить - 0,84589.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025 та від 16.01.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду у порядку письмового провадження. 
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 по справі № 320/10160/23, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2019, 2020, 2021 роки.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2019, 2020, 2021 роки.
ГУ ПФУ в м. Києві виконано рішення по справі № 320/10160/23.
Разом з цим, позивач зазначає, що виконуючи судове рішення, пенсійним органом протиправно зменшено коефіцієнт заробітної плати, у зв`язку із чим, 20.03.2024 вона звернулась до пенсійного органу із заявою про перегляд її пенсії з урахуванням коефіцієнта стажу та заробітної плати, які були зазначені в рішенні про призначення пенсії від 02.12.2022.
Листом від 15.04.2024 № 14642-12991/Г-02/8-2600/24, ГУ ПФУ в м. Києві повідомило заявника, що її пенсію перераховано з 01.12.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн.
Страховий стаж становить 34 роки 4 місяці 24 днів. Коефіцієнт страхового стажу, відповідно складає 0,3433. Пенсію обчислено із заробітної плати за періоди з 01.01.1993 по 31.12.1997 та за усі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2022.
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 0,84589, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, становить 9174,84 грн (10846,37 х 0,84589).
ОСОБА_1 вважає, що відповідач протиправно зменшив їй індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 0,95186 до 0,84589, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що:
- фактично перехід особи з пенсії за вислугу на інший вид пенсії за віком, з огляду на відмінне нормативно-правове регулювання правових підстав призначення таких видів пенсії, такий перехід не є переведенням, а є саме призначенням пенсії;
- в межах спірних правовідносин відбулося саме призначення пенсії позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. З огляду на вказане, при обчисленні стажу позивача, ГУ ПФУ в м. Києві правомірно застосовано положення частини першої статті 40 Закону №1058-ІV та обраховано страховий стаж до 30.11.2022 (до дня, який передував її зверненню з відповідною заявою).
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки:
- відповідач перевів позивачку на пенсію за віком та залишив індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 0,95247 та додав стаж який став 34 роки 2 місяці та 24 дні. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі № 320/10160/23 було зобов`язано вчинити саме перерахунок пенсії позивачці із застосуванням нового середнього показника заробітної плати. Однак, при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 № 320/10160/23 відповідач зробив саме перерахунок пенсії позивачці та зменшив її індивідуальний показник заробітної плати з 0,95186 до 0,84589 (про це він повідомив в листі від 15.04.2024);
- чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. У цьому ж випадку, відповідач самостійно визначив коефіцієнт/періоди страхового стажу, з якого обчислена зарплата без участі, згоди та бажання позивача , що призвело до зменшення коефіцієнту зарплати.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до норм ст. 27 Закону № 1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Згідно приписів ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначенні середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
За ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 по справі № 320/10160/23, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2019, 2020, 2021 роки.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2019, 2020, 2021 роки.
Не є спірним, що ГУ ПФУ в м. Києві виконано рішення по справі № 320/10160/23, проте виконуючи судове рішення, пенсійним органом зменшено коефіцієнт заробітної плати, у зв`язку із чим, 20.03.2024 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перегляд її пенсії з урахуванням коефіцієнта стажу та заробітної плати, які були зазначені в рішенні про призначення пенсії від 02.12.2022, на що отримала відмову.
Суд першої інстанції врахував, що з 12.11.2007 позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосування індивідуального коефіцієнту для обчислення - 0,95247, виходячи із врахуванням страхового стажу 26 років 7 місяців 21 днів (порахований по 31.10.2007) (т. 1, а.с. 102-104).
Натомість, 01.12.2022 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перехід на інший вид пенсії - пенсію за віком, відповідно до Закону №1058-ІV.
На виконання рішення у справі № 320/10160/23, позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV та обчислено її з врахуванням страхового стажу 34 роки 4 місяці 24 дні (порахований по 30.11.2022) та застосуванням коефіцієнту заробітної плати (доходу) - 0,84589.
Судом першої інстанції зауважено, що при зміні виду пенсії, яку отримувала позивач, за результатами виконання рішення суду по справі № 320/10160/23, відповідач зменшив коефіцієнт з 0,95247 до 0,84589.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно втсановлено дійсні обставини справи, проте при вирішенні спору та формуванні ключового висновку по суті спору, було неправильно застосовано нормами матеріального права, адже відповідач перевів позивачку на пенсію за віком та залишив індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 0,95247 та додав стаж який став 34 роки 2 місяці та 24 дні. 
У подальшому, відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 в справі № 320/10160/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2019, 2020, 2021 роки. 
На підставі викладеного рішення суду від 06.07.2023 року № 320/10160/23, було зобов`язано вчинити саме перерахунок пенсії позивачці із застосуванням нового середнього показника заробітної плати. Однак, при виконанні рішення суду, відповідач зробив саме перерахунок пенсії позивачці та зменшив її індивідуальний показник заробітної плати з 0,95186 до 0,84589. 
При перерахунку (призначенні) пенсії позивачці, із врахуванням до страхового її стажу періодів роботи, підлягає застосуванню найбільш вигідний показник індивідуального коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з огляду на що, позивач, реалізуючи своє право на обрання заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія, просить обчислювати пенсію виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 31.10.2007 із визначенням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 0.95247. 
Водночас, колегія суддів вважає, що законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. 
У цьому ж випадку, відповідач самостійно визначив коефіцієнт/періоди страхового стажу, з якого обчислена зарплата без участі, згоди та бажання позивача, що призвело до зменшення коефіцієнту зарплати. 
Колегія суддів вважає, що матеріали пенсійної справи (коефіцієнт заробітку та стаж), які вже були розраховані та затверджені при первинному призначенні пенсії, не можуть бути змінені у бік погіршення становища пенсіонера, якщо не було виявлено факту подання неправдивих даних, водночас, зменшення коефіцієнта заробітної плати порушує норми законодавства та права позивача. Судове рішення у справі № 320/10160/23 було спрямоване на відновлення прав позивача (застосування вищої середньої зарплати по Україні), а не на створення підстав для зменшення інших складових пенсійної формули.
Колегія суддів зауважує, що при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, показники індивідуального коефіцієнта заробітку не можуть бути зменшені порівняно з тими, що були розраховані раніше, якщо тільки сам пенсіонер не подав нові довідки за власною ініціативою для покращення свого становища, та до того ж, спірні дії відповідача здійснені не після переходу на інший вид пенсії, а на виконання рішення суду, яким цього не було зобов`язано відповідача вчиняти. 
З урахуванням наведеного, оспорювані у цій справі дії відповідача щодо зменшення позивачці індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який береться для обрахунку пенсії з 0,95247 до 0,84589, починаючи з моменту переведення на пенсію за віком, а саме з 06.03.2024, не відповідають критеріям, визначеним у статті 2 КАС України та статті 19 Конституції України, у зв`язку із чим, є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими. 
Водночас, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з 01.04.2024, а не як просить позивач з 20.03.2024, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 45 Закону № 1058, за якими, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Доводи апеляційної скарги враховуються колегією суддів, як такі, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.
Нормами ч. 2 ст. 315 КАС України, визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу, згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними ді, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково. 

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 індивідуального коефіцієнту заробітної плати з 0,95186 до 0,84589.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 0,95186, починаючи з 01.04.2024.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,50 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 50 коп).

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко