КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м. Київ справа №320/45926/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки України, в якому просить суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 02.04.2024 (протокол № 8 (58)) про виявлення академічного плагіату в захищеній 23 лютого 2023 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 41.051.11 Одеського національного університету ім. 1.1.Мечникова дисертації ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія», поданій на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук;
- визнати протиправними і скасувати взаємопов`язані із рішенням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти рішення Комітету з питань етики:
- рішення від 28 липня 2023 року № 30 (43) за скаргою ОСОБА_2 на порушення академічної доброчесності у дисертаційній роботі ОСОБА_1 ;
- рішення від 13 березня 2024 року № 21 (86) про внесення на розгляд Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти подання про наявність у дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія» фактів академічного плагіату.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв із порушенням вимог законності, оскільки прийняття оскаржуваного рішення відповідача від 2 квітня 2024 року та дії, які йому передували і стосувалися перевірки наявності чи відсутності академічного плагіату у дисертації позивача, в тому числі й прийняття додатково оскаржуваних рішень Комітету з питань етики НАЗЯВО від 28 липня 2023 року та від 13 березня 2024 року, здійснювалися за відсутності законодавства, яке б регулювало, зокрема строки перевірки, її етапи, права та обов`язки учасників, порядок дій органів та посадових осіб Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, та інші важливі питання процесу встановлення академічного плагіату, тобто здійснювалися відповідачем свавільно та не «відповідно до законодавства».
Наголошено на істотних порушеннях відповідачем процедури розгляду питання про академічний плагіат, а саме здійснення перевірки із порушенням граничного строку, підписання рішень з порушенням законодавства України щодо використання захищених носіїв особистих ключів, з порушенням права позивача на участь у процесі розгляду та принципу гарантування ефективних засобів правового захисту.
Окрім цього, вказано, що висновки відповідача по суті про наявність академічного плагіату є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами, які б достовірно доводили, що має місце саме академічний плагіат, а не відтворення загальновідомих положень про досліджувані явища і процеси.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади, справу №320/45926/24 розподілено судді Кочановій П.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року адміністративну справу прийнято до провадження. Вирішено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Кочановою П.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Представником відповідача долучено до матеріалів справи відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що до Національного агентства надійшла скарга/повідомлення від ОСОБА_2 № 21-АД щодо виявлення в захищеній 23 лютого 2023 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 41.051.11 Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова дисертації ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія», поданої на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук, фактів академічного плагіату.
При цьому, Національне агентство здійснило перевірку фактів, викладених у скарзі ОСОБА_2 , з чітким додержанням норм законодавства та відповідно до покладених на нього функцій, а твердження позивача про порушення під час розгляду скарги є надуманими та не підтвердженими.
Окрім цього, зауважено, що чинне законодавство України не містить жодної норми, яка би визначала право Національного агентства здійснювати від імені держави владні управлінські функції. Окрім того, владних функцій Національне агентство не здійснює, оскільки це орган, із забезпечення якості вищої освіти, який формується із представників закладів вищої освіти, наукових установ, об`єднань роботодавців та здобувачів вищої освіти, які відповідно до частини 2 ст. 20 Закону України «Про вищу освіту» виконують покладені на них функції на підставі укладених з ними цивільно-правових договорів, що у свою чергу не корелюється із ст. 1, ст. 2 Закону України «Про державну службу».
Як наслідок, на думку відповідача, спір у даній справі не носить ознаки публічно-правового, й відповідно не може розглядатися адміністративним судом.
Натомість, рішення Національного агентства, яке прийняте за наслідками розгляду скарги/повідомлення встановлює лише сам факт наявності академічного плагіату, а отже не є юридично значимим, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки Позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь- якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для Позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.
Рішення Національного агентства щодо наявності чи відсутності академічного плагіату в дисертаційному дослідженні, яке приймається за результатами розгляду подання Комітету з питань етики ніяким чином не позбавляє позивача присвоєного наукового ступеня, адже у даному випадку рішення про позбавлення наукового ступеня приймає Міністерство освіти і науки України.
Представник третьої особи в письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Звернуто увагу, що рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, що надійшло до МОН стосовно виявлення фактів академічного плагіату в дисертації ОСОБА_1 , станом на сьогодні перебуває на розгляді відповідно до встановленої процедури.
Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що встановлення наявності чи відсутності академічного плагіату є одним із повноважень Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти і здійснюючи реалізацію такого повноваження Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти реалізує покладені на нього законами України та Статутом публічно-владні управлінські функції, тобто діє у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України як суб`єкт владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого можуть бути предметом оскарження у адміністративному суді.
Таким чином, позивач вважає, що як публічний характер функцій відповідача, так і ознаки, які свідчать про його інституційну та операційну залежність від держави, переконливо свідчать, що останній у спірних правовідносинах діяв саме як суб`єкт владних повноважень.
Щодо суті спірних рішень наголошено, що процедура розгляду Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти питань академічного плагіату має бути передбачена саме законодавством.
Натомість, відповідач у відзиві не вказав на будь-яке положення законодавства України, яке б надавало йому повноваження врегульовувати будь-які питання процедури встановлення академічного плагіату.
Повторно наголошено на порушенні строків прийняття рішення Комітетом з питань етики та безпідставності тверджень відповідача про відсутність необхідності підпису рішень Комітету з питань етики кваліфікованим електронним підписом.
У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача зауважував на помилковості твердження позивача про відсутність повноважень у Національного агентства із проведення перевірки наявності фактів академічного плагіату у дисертації. 
Звернуто увагу на те, що рішення Комітету з питань етики від 28 липня 2023 року № 30(43) є процедурним, не змінює, не встановлює та не припиняє права та обов`язки фізичної особи. Крім того, підписання Рішення Комітету удосконаленим електронним підписом особи, не змінює та не впливає на суть самого рішення.
Вважає посилання позивача на порушення строків прийняття рішення Комітетом з питань етики та про фактичну відсутність в його дисертації академічного плагіату безпідставними.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
19.07.2023 до Національного агентства надійшла скарга/повідомлення від кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 щодо виявлення в захищеній 23 лютого 2023 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 41.051.11 Одеського національного університету ім. І.І.Мечникова дисертації ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія», поданої на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук, фактів економічного плагіату.
Відповідна скарга була зареєстрована у Національному агентстві із забезпечення якості вищої освіти за вх. № 21-АД.
Секретаріат Національного агентства здійснив перевірку поданої скарги/повідомлення та склав Звіт № 17 від 20.07.2023 про результати перевірки на відповідність вимогам п. 6-7 Порядку розгляду скарг від 21.06.2022 скарги/повідомлення ОСОБА_2 від 19.07.2023 № 21-АД та передав його разом із скаргою та доданими до неї документами на розгляд Комітету з питань етики. 
28 липня 2023 року Комітет з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на своєму засіданні ухвалив рішення № 30(43), яким зазначену скаргу ОСОБА_2 прийняв до розгляду, призначив члена Комітету з питань, етики Артюхова А.Є. доповідачем по цій скарзі та доручив секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти здійснити перевірку відомостей щодо наявності у дисертації ОСОБА_1 фактів академічного плагіату та передати доповідачу звіт перевірки дисертації за допомогою програмних засобів визначення унікальності тексту та інших відомостей по суті скарги (за дорученням доповідача).
13 березня 2024 року Комітет з питань етики на своєму засіданні ухвалив рішення № 21(86) про внесення на розгляд Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти подання про наявність у дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія» фактів академічного плагіату.
2 квітня 2024 року Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти на своєму засіданні (протокол № 8 (58)) за результатами розгляду подання Комітету з питань етики від 25 березня 2024 року, відповідно до рішення Комітету з питань етики від 13 березня 2024 року № 21 (86), ухвалило рішення, яким встановило факти академічного плагіату в захищеній 23 лютого 2023 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 41.051.11 Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова дисертації ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія», поданій на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук.
Крім того, зазначеним рішенням від 2 квітня 2024 року Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти вирішило звернутися до Міністерства освіти і науки України щодо позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня доктора економічних наук, а також ухвалило надіслати до Міністерства освіти і науки України разом із супровідним листом копію прийнятого рішення з результатами проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення, а також візуального порівняння, фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання.
Щодо аргументів відповідача про непідсудності даного спору адміністративному суду слід зазначити наступне.
Частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Зі змісту п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.
Разом з тим, положеннями ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України окреслюється перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права та охоронювані законом інтереси рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії чи бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.
Згідно ст. 67 Закону України "Про освіту" органом із забезпечення якості освіти є: центральний орган виконавчої влади із забезпечення якості освіти; постійно діючий колегіальний орган у сфері забезпечення якості вищої освіти - Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти.
Закон України «Про вищу освіту» передбачає:
- частина 6 статті 6 – виявлення фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації у захищеній здобувачем дисертації є підставою для скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження йому ступеня доктора філософії та видачу відповідного диплома. У разі встановлення відповідно до законодавства у кваліфікаційній роботі здобувача ступеня доктора філософії фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та/або порушення встановленої законодавством процедури захисту дисертації рішення разової спеціалізованої вченої ради про присудження ступеня доктора філософії скасовується закладом вищої освіти чи науковою установою, в якому (якій) вона була утворена, або Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 
- частина 2 статті 17 – Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є юридичною особою публічного права, яка діє згідно з цим Законом і статутом, що затверджується Кабінетом Міністрів України; - частина 9 статті 19 – у складі Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти утворюються Комітет з питань етики, Комітет з питань діяльності разових спеціалізованих вчених рад, а також інші комітети, що формуються з числа членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти для попереднього розгляду питань, що належать до його компетенції. Комітет з питань етики розглядає питання порушення академічної доброчесності і вносить відповідні подання до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а також виконує інші повноваження, покладені на нього Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти.
2) Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність»:
- частина 7 статті 281 (діє з 18.04.2021 р.) – скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук у разі встановлення відповідно до законодавства фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти здійснюються у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та може бути оскаржено відповідно до законодавства.
3) Статут Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 244 (в редакції постанови КМУ від 23 січня 2024 р. № 71), передбачає:
- пункт 1 – Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є постійно діючим колегіальним органом; 
- пункт 15 – Національне агентство встановлює відповідно до законодавства факти академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації та готує звернення до МОН про скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук; 
- пункт 21 – Комітет з питань етики розглядає питання порушення академічної доброчесності і вносить відповідні подання до Національного агентства, а також виконує інші повноваження, покладені на нього Національним агентством.
4) Порядок розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затверджений на засіданні Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти 24 жовтня 2023 року (протокол № 16 (45) (із наступними змінами), передбачає: - пункт 2 – Національне агентство розглядає скарги/повідомлення щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», Порядку присудження та позбавлення наукового ступеня доктора наук, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2021 р. № 1197 (далі – Порядок 1197), Порядку присудження ступеня доктора 2 філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 р. № 44, цього Порядку.
5) Додаток «Перелік та повноваження комітетів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти» до Положення про комітети Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, затвердженого протоколом засідання № 1 (51) Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти 16 січня 2024 року, передбачає:
- « 1. Комітет з питань етики: - розглядає питання порушення академічної доброчесності в межах чинного законодавства; - розглядає скарги (повідомлення) щодо виявлення академічного плагіату, фабрикацій, фальсифікацій і вносить відповідні подання до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти».
Отже з переліченого чітко вбачається, що Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є постійно діючим колегіальним органом, уповноваженим Законом України «Про вищу освіту» на реалізацію державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти та виконує владні управлінські функції.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що функції Агентства як органу управління у сфері вищої освіти мають, як владний характер (результати здійснення яких мають обов`язковий характер для учасників правовідносин у сфері вищої освіти), так і такі, що не містять владної складової, зокрема, результати здійснення яких підлягають погодженню чи затвердженню Урядом чи центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Таким чином, Агентство, вчиняючи на виконання покладених на нього законом повноважень з реалізації державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти діяння чи приймаючи рішення (індивідуальні акти), які не вимагають погодження чи затвердження та є обов`язковими для учасників правовідносин у сфері вищої освіти, діє як суб`єкт владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій.
Як уже зазначалося судом вище, спірними в цій справі є як рішення Нацагентства так і рішення Комітету з питань етики, яке являється одним із структурних підрозділів Нацагентства.
Національне агентство в особі зазначеного Комітету наділено спеціальною компетенцією з розгляду звернень щодо наявності академічного плагіату в дисертаційних дослідженнях. За результатами перевірки, проведеної на підставі такого звернення, Комітет повинен скласти відповідний висновок та подати його до Національного агентства для прийняття ним рішення з приводу скасування присудженого особі наукового ступеня.
Суд звертає увагу, що відповідачем у даній справі є не безпосередньо Комітет, а Нацагентство в особі Комітету, тобто в особі структурного підрозділу, безпосередньо яким вчинено спірні дії та прийнято одне з оскаржуваних рішень, що відповідає вимогам пункту 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.
Комітет з питань етики діє у складі Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти. При цьому, хоча Комітет й наділений виключними повноваженнями в питаннях академічного плагіату, він не є окремим суб`єктом владних повноважень, з урахуванням чого відповідачем в даній справі є Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, до відання якого належить Комітет з питань етики.
Разом з тим, як було встановлено вище, відповідачем у цій справі є колегіальний орган в особі його структурного підрозділу, який наділений певними владно-розпорядчими повноваженнями, що у межах виниклих у цій справі спірних правовідносин були реалізовані по відношенню до позивача шляхом вчинення спірних дій та призвели до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів. Тобто, між сторонами в цій справі виникли саме публічно-правові відносини, засновані на принципі влади та підпорядкування.
Водночас, між сторонами відсутні жодні ознаки юридичної рівності, яка є одним з основних визначальних критеріїв приватно-правових відносин.
Таким чином, суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні вищенаведені доводи відповідача про те, що цей спір не стосується публічних правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам по суті, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв`язку з різними видами інтелектуальної діяльності.
Кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.
Держава сприяє розвиткові науки, встановленню наукових зв`язків України зі світовим співтовариством.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII (далі Закон № 848-VIII) вчені мають право на здобуття відповідно до законодавства наукових ступенів доктора філософії і доктора наук та присвоєння вчених звань старшого дослідника, доцента і професора.
Присудження наукових ступенів та присвоєння вчених звань є державним визнанням рівня кваліфікації вченого. Присудження наукового ступеня доктора філософії, присвоєння вчених звань здійснюється відповідно до Закону України "Про вищу освіту". Присудження наукового ступеня доктора наук здійснюється відповідно до цього Закону.
Перелік осіб, яким присуджено наукові ступені та присвоєно вчені звання, розміщується у відкритому доступі в мережі Інтернет відповідно до законодавства.
Дисертації (або наукові доповіді - у разі захисту наукових досягнень, опублікованих у вигляді монографії або сукупності статей у вітчизняних та/або міжнародних рецензованих фахових виданнях) осіб, які здобувають ступінь доктора наук, а також інші передбачені законодавством відомості оприлюднюються на офіційних веб-сайтах відповідних наукових установ або закладів вищої освіти згідно із законодавством.
Наявність відповідного наукового ступеня або вченого звання може бути кваліфікаційною вимогою для зайняття науковим працівником відповідної посади.
Згідно з статтею 6 Закону України «Про освіту» № 2145-VIII від 05 вересня 2017 року (далі Закон № 2145-VIII) політика Держави у сфері освіти визначається засадами та принципами освітньої діяльності, якими, зокрема, є забезпечення якості освіти та якості освітньої діяльності, наукового характеру освіти, академічної доброчесності та академічної свободи, прозорості і публічності прийняття та виконання управлінських рішень тощо.
Управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється, зокрема Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти (частина перша статті 12 Закону України «Про вищу освіту № 1556-VII від 01.07.2014 (далі Закон № 1556-VII).
Відповідно до статті 17 Закону № 1556-VII:
1. Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є постійно діючим колегіальним органом.
2. Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є юридичною особою публічного права, яка діє згідно з цим Законом і статутом, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 18 передбачено, що Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти:
1) розробляє положення про акредитацію освітніх програм, положення про інституційну акредитацію закладів вищої освіти, положення про акредитацію незалежних установ оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, положення про Апеляційну палату, а також зміни до них і подає їх для затвердження до центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки;2) аналізує якість освітньої діяльності закладів вищої освіти;
2) аналізує якість освітньої діяльності закладів вищої освіти;
3) проводить інституційну акредитацію;
{Пункт 4 частини першої статті 18 виключено на підставі Закону № 392-IX від 18.12.2019}
5) формує єдину базу даних запроваджених закладами вищої освіти спеціалізацій, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти на кожному рівні вищої освіти;
6) проводить акредитацію освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти;
7) формує критерії оцінки якості освітньої діяльності, у тому числі наукових здобутків, закладів вищої освіти України, за якими можуть визначатися рейтинги закладів вищої освіти України;
8) розробляє порядок присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії та подає його на схвалення до центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки;
{Пункт 9 частини першої статті 18 виключено на підставі Закону № 1369-IX від 30.03.2021}
10) акредитує незалежні установи оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, веде їх реєстр;
11) здійснює інші повноваження, передбачені законом.
Згідно з частиною дев`ятою статті 19 Закону № 1556-VII у складі Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти утворюються Комітет з питань етики, Апеляційний комітет, а також інші комітети, що формуються з числа членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти. Комітет з питань етики розглядає питання академічного плагіату і вносить відповідні подання до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а також виконує інші повноваження, покладені на нього Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти. Апеляційний комітет розглядає звернення, заяви і скарги щодо діяльності та рішень спеціалізованих вчених рад і вносить відповідні подання до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а також виконує інші повноваження, покладені на нього Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти.
Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про освіту» визначено, що порушенням академічної доброчесності вважається академічний плагіат, самоплагіат, фабрикація, фальсифікація, списування, обман, хабарництво, необ`єктивне оцінювання, надання здобувачам освіти під час проходження ними оцінювання результатів навчання допомоги чи створення перешкод, вплив у будь якій формі працівника з метою здійснення ним необ`єктивного оцінювання результатів навчання.
Академічний плагіат – оприлюднення (частково або повністю) наукових (творчих) результатів, отриманих іншими особами, як результатів власного дослідження (творчості) та/або відтворення опублікованих текстів (оприлюднених творів мистецтва) інших авторів без зазначення авторства (ч. 4 ст. 42 Закону України «Про освіту», ч. 6 ст. 69 Закону України «Про вищу освіту»).
Частиною шостою статті 69 Закону № 1556-VII передбачено, що Заклади вищої освіти та наукові установи здійснюють заходи із запобігання академічному плагіату - оприлюдненню (частково або повністю) наукових (творчих) результатів, отриманих іншими особами, як результатів власного дослідження (творчості) та/або відтворенню опублікованих текстів (оприлюднених творів мистецтва) інших авторів без зазначення авторства.
Заклади вищої освіти як система внутрішнього забезпечення якості вищої освіти з огляду на пункт 8 частини другої статті 16 Закону № 1556-VII мають здійснюють процедури і заходи, які забезпечують дотримання академічної доброчесності працівниками закладів вищої освіти та здобувачами вищої освіти, у тому числі створення і забезпечення функціонування ефективної системи запобігання та виявлення академічного плагіату.
Відповідно до частини сьомої статті 28-1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук у разі встановлення відповідно до законодавства фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти здійснюється у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та може бути оскаржено відповідно до законодавства (Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» доповнено статтею 28-1 згідно із Законом № 1369-ІХ від 30.03.2021, який набрав чинність 18.04.2021).
Частиною п`ятою статті 42 Закону № 2145-VIII, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1369-IX від 30.03.2021, передбачено, що за порушення академічної доброчесності працівники закладів освіти можуть бути притягнені до академічної відповідальності у вигляді відмови у присудженні наукового ступеня чи вченого звання, або позбавлення вже присудженого ступеня або звання.
Згідно з частиною сьомою статті 42 Закону № 2145-VIII, види академічної відповідальності (у тому числі додаткові та/або деталізовані) учасників освітнього процесу за конкретні порушення академічної доброчесності визначаються спеціальними законами та/або внутрішніми положеннями закладу освіти, що мають бути затверджені (погоджені) основним колегіальним органом управління закладу освіти та погоджені з відповідними органами самоврядування здобувачів освіти в частині їхньої відповідальності.
Відповідно до частини восьмої статті 42 Закону № 2145-VIII, порядок виявлення та встановлення фактів порушення академічної доброчесності визначається уповноваженим колегіальним органом управління закладу освіти з урахуванням вимог цього Закону та спеціальних законів.
Кожна особа, стосовно якої порушено питання про порушення нею академічної доброчесності, має такі права:
ознайомлюватися з усіма матеріалами перевірки щодо встановлення факту порушення академічної доброчесності, подавати до них зауваження;
особисто або через представника надавати усні та письмові пояснення або відмовитися від надання будь-яких пояснень, брати участь у дослідженні доказів порушення академічної доброчесності;
знати про дату, час і місце та бути присутньою під час розгляду питання про встановлення факту порушення академічної доброчесності та притягнення її до академічної відповідальності;
оскаржити рішення про притягнення до академічної відповідальності до органу, уповноваженого розглядати апеляції, або до суду.
Порядок розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затверджений рішенням Національного агентства від 21.06.2022 (далі - Порядок). Вказаним Порядком передбачено таке:
«Розділ І. Загальні положення.
1. Цей Порядок визначає процедуру розгляду Комітетом з питань етики скарг/повідомлень щодо наявності у дисертаціях на здобуття ступеня доктора філософії (наукового ступеня доктора наук, кандидата наук) та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, порядок звернення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (далі Національне агентство) до Міністерства освіти і науки України про необхідність позбавлення особи наукового ступеня доктора (кандидата) наук у випадку виявлення в дисертації, наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, та процедуру скасування Національним агентством рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії у зв`язку з виявленням у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
2. Національне агентство здійснює діяльність у сфері розгляду і вирішення скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», затверджених Кабінетом Міністрів України, Порядку присудження та позбавлення наукового ступеня доктора наук, Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії, цього Порядку, Статуту Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.
3. …Національне агентство розглядає питання про звернення до Міністерства освіти і науки України з пропозицією про позбавлення особи наукового ступеня доктора (кандидата) наук у зв`язку з виявленням у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації у разі надходження скарги/повідомлення з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації у наукових роботах (дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації), за результатами захисту яких видано диплом доктора (кандидата) наук.
4. З метою здійснення покладених повноважень Національне агентство має право: 1) одержувати в установленому законодавством порядку від закладів вищої освіти, наукових установ, державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і громадян інформацію, документи та матеріали, необхідні для розгляду відповідних питань; 2) залучати членів галузевих експертних рад, експертів Національного агентства, спеціалістів центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їхніми керівниками), а також працівників закладів вищої освіти та наукових установ, міжнародних експертів та/або експертів інституцій, які забезпечують якість вищої освіти в інших державах, для встановлення фактів наявності або відсутності академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
5. …Скарга/повідомлення щодо наявності у дисертації на здобуття наукового ступеня доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації може бути подана до Національного агентства будь-якою фізичною (юридичною) особою, радою, в якій проводився захист докторської (кандидатської) дисертації.
7. Скарга/повідомлення щодо наявності у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації надсилаються: - в електронній формі з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, на офіційну адресу електронної пошти Національного агентства; - в паперовій формі за підписом особи, що його подає (керівника юридичної особи), на адресу Національного агентства. Датою подання скарги/повідомлення щодо наявності у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації є дата надходження скарги/повідомлення до Національного агентства.
8. Скарга/повідомлення реєструється у секретаріаті Національного агентства. Про надходження скарги/повідомлення секретаріат Національного агентства невідкладно повідомляє заступника голови Національного агентства, до повноважень якого входить відповідний напрямок діяльності. За дорученням заступника голови Національного агентства, до повноважень якого входить відповідний напрямок, секретаріат Національного агентства здійснює перевірку поданої скарги/повідомлення на відповідність вимогам пункту 6 Порядку у строк до трьох (сімох для скарг/повідомлень з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації у наукових роботах, за результатами захисту яких видано диплом доктора (кандидата) наук) робочих днів з дати її надходження.
У разі відповідності поданої скарги/повідомлення вимогам пункту 6 Порядку, у той самий строк, за дорученням заступника голови Національного агентства, до повноважень якого входить відповідний напрямок діяльності, секретаріат Національного агентства:
1) оприлюднює скаргу/повідомлення: - щодо дисертації (наукових публікацій) на здобуття ступеня доктора філософії в інформаційній системі Національного агентства; - щодо дисертації (наукових публікацій) на здобуття наукового ступеня доктора (кандидата) наук на офіційному сайті Національного агентства;
2) надсилає електронні копії скарги/повідомлення: - до закладу, спеціалізована вчена рада якого прийняла відповідне рішення; - до особи, стосовно дисертації та/або наукових публікацій якої подано скаргу/повідомлення, якщо відомо про спосіб зв`язку з останньою;
3) надає результати перевірки голові Комітету з питань етики (далі Комітет).
У разі невідповідності поданої скарги/повідомлення вимогам пункту 6 Порядку, у той же строк, за дорученням заступника голови Національного агентства, до повноважень якого входить відповідний напрямок діяльності, секретаріат Національного агентства надає результати перевірки голові Комітету.
Комітет з питань етики протягом трьох робочих днів з дня отримання від Апеляційного комітету повідомлення щодо порушення процедури захисту дисертації на здобуття ступеня доктора філософії, під час розгляду якого виявлені порушення академічної доброчесності, зокрема наявність в дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, надсилає копію матеріалів щодо виявлених порушень до закладу, разова рада якого прийняла відповідне рішення.
10. Комітет у строк до п`яти робочих днів з дня отримання результатів перевірки секретаріатом Національного агентства скарги/повідомлення приймає рішення:
- у разі невідповідності скарги/повідомлення вимогам пункту 6 Порядку про повернення скарги/повідомлення особі без розгляду;
- у разі наявності обставин, передбачених пунктом 9, про залишення скарги/повідомлення без розгляду;
- у разі відповідності повідомлення вимогам пункту 6 Порядку, про прийняття до розгляду та про призначення, за пропозицією голови Комітету, доповідача з членів Комітету.
11. Комітет розглядає скаргу/повідомлення у строк до трьох місяців з дня прийняття до розгляду. Цей строк може бути продовжений Комітетом (не більше ніж на один місяць) за мотивованим зверненням доповідача щодо необхідності проведення додаткової перевірки обставин та/або матеріалів справи, проведення експертизи.
12. За дорученням доповідача секретаріат Національного агентства здійснює перевірку викладених у скарзі/повідомленні відомостей щодо наявності у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
Під час здійснення такої перевірки секретаріат Національного агентства не обмежений наведеною у повідомленні інформацією.
За пропозицією доповідача Комітет може призначити експертизу (на предмет порушення академічної доброчесності) з одночасним визначенням фахівця (фахівців), якому (яким) доручається проведення експертизи.
13. Доповідач, визнавши зібрані матеріали з перевірки скарги/повідомлення достатніми для її розгляду по суті, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення строку, визначеного у пункті 11 Порядку, вносить на розгляд Комітету мотивований проєкт рішення Комітету із доданими матеріалами перевірки відомостей, викладених у скарзі/повідомленні. Якщо зібраних матеріалів з перевірки скарги/повідомлення недостатньо для її розгляду по суті, доповідач вносить мотивоване звернення щодо необхідності проведення додаткової перевірки обставин та/або матеріалів справи чи проведення експертизи.
У разі подання мотивованого звернення Комітет на найближчому засіданні приймає рішення про продовження строку розгляду справи або у випадку визнання звернення необґрунтованим про заміну доповідача із визначенням розумних строків для подання проєкту рішення Комітету, але не більше одного місяця. Відповідно до пункту 32 Порядку копія рішення Національного агентства про виявлення в дисертації, за якою було присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, надсилається до Міністерства освіти і науки України разом із супровідним листом і зверненням про позбавлення відповідного наукового ступеня. У зверненні наводяться результати проведеного аналізу доказів, які підтверджують факт фабрикації, фальсифікації та/або результати проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання, посилання на норми законодавства.
Розділ ІІ. Розгляд скарги/повідомлення щодо порушень академічної доброчесності Комітетом з питань етики
21. Комітет починає розгляд справи з доповіді доповідача, який викладає підстави прийняття матеріалів до розгляду, встановлені та досліджені обставини, висновок по суті питання. Присутні та запрошені особи мають право надати пояснення та відповідати на запитання. Комітет може прийняти мотивоване рішення про позбавлення права участі в засіданні Комітету тих осіб, які перешкоджають його проведенню.
22. Будь-які документи чи свідчення про наявність або відсутність у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації не є вирішальними, не мають наперед визначеного значення для Комітету і враховуються в сукупності з іншими документами та матеріалами при прийнятті рішень відповідно до цього Порядку.
23. За наслідками розгляду справи Комітет на закритій частині засіданні приймає одне з таких рішень: …2) про внесення на розгляд Національного агентства подання про виявлення/не виявлення в дисертації, за результатами захисту якої було присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
Рішення Комітету повинно включати результати проведеного аналізу доказів, які підтверджують факт фабрикації, фальсифікації; результати проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання; посилання на норми законодавства.
ІІІ. Прийняття рішення Національним агентством за поданням Комітету з питань етики.
24. Подання Комітету з питань етики розглядається на засіданні Національного агентства.
29. Національне агентство за результатами розгляду подання Комітету з питань етики щодо присудженого наукового ступеня доктора (кандидата) наук приймає одне з таких рішень:
1) про виявлення в дисертації, за якою присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та звернення до Міністерства освіти і науки України про позбавлення особи відповідного наукового ступеня;
2) про невиявлення в дисертації, за якою присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
30. За дорученням заступника голови Національного агентства, до повноважень якого входить відповідний напрямок діяльності, секретаріат Національного агентства протягом п`яти робочих днів з дати засідання інформує про прийняте рішення особу, яка подала скаргу/повідомлення щодо наявності у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, заклад та особу, стосовно дисертації та/або наукових публікацій якої розглядалися скарга/повідомлення, а також вносить відповідні відомості до інформаційної системи.
33. Копія рішення Національного агентства про виявлення в дисертації, за якою було присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, надсилається до Міністерства освіти і науки України разом із супровідним листом і зверненням про позбавлення відповідного наукового ступеня. У зверненні наводяться результати проведеного аналізу доказів, які підтверджують факт фабрикації, фальсифікації та/або результати проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання, посилання на норми законодавства.
35. Рішення Національного агентства може бути оскаржене в судовому порядку».
Згідно пунктом 1 Порядку № 1197, цей Порядок регулює питання присудження наукового ступеня доктора наук спеціалізованими вченими радами закладів вищої освіти (наукових установ), скасування їх рішень про присудження наукового ступеня доктора наук та позбавлення зазначеного наукового ступеня.
Відповідно до вимог пункту 38 Порядку № 1197 особа, якій за рішенням МОН (МОНмолодьспорту, ВАК) видано диплом доктора (кандидата) наук, може бути позбавлена відповідного ступеня у разі виявлення порушень вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, чинних на момент прийняття рішення МОН (МОНмолодьспортом, ВАК) про видачу відповідного диплома або затвердження рішення ради про присудження ступеня доктора філософії.
За змістом пункту 39 Порядку № 1197 для розгляду питання про позбавлення наукового ступеня до МОН подають звернення (скарги, заяви, клопотання). Таке звернення може бути подано, зокрема, й Національним агентством про позбавлення відповідного ступеня.
Звернення повинно містити: посилання на вимоги, порушення яких виявлено заявником; інформацію, яка підтверджує факт фабрикації, фальсифікації; наведення джерел неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання.
У питаннях академічної доброчесності Національне агентство відповідно до пункту 41 Порядку № 1197 розглядає звернення фізичних чи юридичних осіб з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
Національне агентство надсилає до МОН України разом із супровідним листом копію прийнятого рішення щодо виявлення в дисертації, наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації:
- з результатами проведеного аналізу доказів, які підтверджують факт академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації;
- з результатами проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання;
- з посиланням на норми законодавства.
Згідно з пунктом 43 Порядку № 1197 у МОН України готується узагальнений висновок, який подається на розгляд атестаційної колегії МОН України.
Атестаційна колегія МОН України розглядає узагальнений висновок і приймає рішення щодо позбавлення особи наукового ступеня.
МОН України на підставі рішення атестаційної колегії позбавляє особу наукового ступеня, скасовує своє рішення про видачу особі відповідного диплома та визнає диплом недійсним (скасовує своє рішення про затвердження рішення ради про присудження ступеня доктора філософії) або залишає в силі рішення, обґрунтованість прийняття якого переглядалося.
Вищевикладені норми законодавства дають підстави для висновки, що є безпідставними та неприйнятними аргументи позивача про те, що прийняття оскаржуваного рішення НАЗЯВО від 2 квітня 2024 року та дії, які йому передували і стосувалися перевірки наявності чи відсутності академічного плагіату у дисертації позивача, в тому числі й прийняття додатково оскаржуваних рішень Комітету з питань етики НАЗЯВО від 28 липня 2023 року та від 13 березня 2024 року, здійснювалися за відсутності законодавства, яке б регулювало, зокрема строки перевірки, її етапи, права та обов`язки учасників, порядок дій органів та посадових осіб Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, та інші важливі питання процесу встановлення академічного плагіату.
Зокрема, суд зауважує, що чинне законодавство не передбачає встановлення Кабінетом Міністрів України порядку і процедури розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації у дисертації на здобуття наукового ступеня доктора наук, а встановлює лише порядок звернення Національного агентства з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації до Міністерства освіти і науки України.
При цьому, в Порядку № 1197 чітко визначено, що звернення з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації розглядає Національне агентство відповідно до законодавства, а не в порядку, визначеному законодавством. Отже, Порядок розгляду скарг від 24.10.2023 визначає лише механізм та внутрішню процедуру перевірки Комітетом з питань етики скарг/ повідомлень на предмет наявності/відсутності академічного плагіату у відповідній дисертації. 
Водночас, щодо посилань позивача про порушення процедури розгляду питання академічного плагіату, суд зазначає наступне.
Позивач вважає, що оскільки рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 28 липня 2023 року № 30(43) не було підписано з урахуванням положень законодавства України щодо використання захищених носіїв особистих ключів, то воно відповідно не може розглядатися як офіційний електронний документ, а відтак на його підставі не могли проводитися будь-які дії щодо перевірки, оскільки якщо відсутня законна підстава для початку процесу перевірки, то відповідно і будь-які дії та рішення у такому процесі є незаконними. Відповідно результати такої перевірки, яка була розпочата та здійснювалася за відсутності офіційного електронного документа, не могли бути використані й для прийняття оскаржуваного рішення Комітету з питань етики від 13 березня 2024 року та рішення НАЗЯВО від 2 квітня 2024 року.
Закон України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 № 2155-VIII визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.
Відповідно до п. 17 ч.1 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» засіб кваліфікованого електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які реалізують криптографічні алгоритми генерації пар ключів та/або створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або перевірки кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам згаданого Закону.
При цьому вказаний Закон України передбачає два види електронних підписів.
Так, п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що кваліфікований електронний підпис удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа. Кваліфікований сертифікат відкритого ключа - сертифікат відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам зазначеного Закону (підпункт 25 частина 1 стаття 1 Закону).
Згідно з п. 44 ст. 1 аналізованого Закону України удосконалений електронний підпис - електронний підпис, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувана та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис.
Отже, удосконалений електронний підпис має криптографічний захист інформації, тобто вид захисту інформації, що реалізується шляхом перетворення інформації з використанням спеціальних (ключових) даних з метою приховування/відновлення змісту інформації, підтвердження її справжності, цілісності, авторство тощо (стаття 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах»).
Захищений носій особистих ключів - засіб КЕП чи печатки, що призначений для зберігання особистого ключа та має вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на ньому даних від несанкціонованого доступу, безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (пункт 2 Порядку використання електронних довірчих послуг в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях державної форми власності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №749).
Указаним Порядком встановлено, що державні установи для засвідчення чинності відкритого ключа використовують лише кваліфікований сертифікат відкритого ключа, а для здійснення повноважень, спрямованих на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків фізичної або юридичної особи відповідно до закону, здійснення інформаційного обміну з іншими юридичними особами, - виключно захищені носії особистих ключів.
Засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки є апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які реалізують криптографічні алгоритми генерації пар ключів та/або створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або перевірки кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам цього Закону (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що засоби кваліфікованого електронного підпису чи печатки повинні забезпечувати: належний рівень унікальності пари ключів, що ними генеруються; конфіденційність особистих ключів під час їх генерації, зберігання та створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки; захист від доступу до особистих ключів сторонніх осіб.
Відповідно до розділу 6 Положення про комітети Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, затвердженого Головою НАЗЯВО 25.02.2019, Комітети виконують функції, покладені на них рішеннями НАЗЯВО; готують проєкти рішень НАЗЯВО, виконують доручення тощо.
За приписами розділу 6 Положення про комітети, для організації роботи комітету з його складу рішенням Національного агентства обирається Голова, який підписує рішення, ухвалені комітетом.
Підписувач - представник державної установи - працівник державної установи, що створює електронний підпис для реалізації повноважень, спрямованих на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків фізичної або юридичної особи відповідно до закону, що передбачено п. 2 Порядку №749.
Так, рішенням Комітету з питань етики за скаргою ОСОБА_2 на порушення академічної доброчесності у дисертаційній роботі Баженкова Євгена Володимировича від 28 липня 2023 року № 30 (43) передбачено:
1. Прийняти скаргу до розгляду.
2. Призначити ОСОБА_4 доповідачем по скарзі, яка розглядається.
3. Доручити секретаріату Національного агентства здійснити перевірку викладених у скарзі відомостей щодо наявності у дисертації ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія», поданої на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук, фактів академічного плагіату та передати доповідачу звіт перевірки дисертації за допомогою програмних засобів визначення унікальності тексту та інших відомостей по суті скарги (за дорученням доповідача).
4. Розглянути скаргу у терміни, визначені Порядком.
При цьому, на офіційному веб-сайті Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти розміщено рішення Комітету з питань етики від 28 липня 2023 року № 30 (43) підписане електронним цифровим підписом голови Комітету з питань етики А.Артюхова, що свідчить, що зазначене рішення існує виключно в електронній формі.
Відповідно до Протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 28.07.2023 року, який додається до рішення Комітету з питань етики від 28 липня 2023 року № 30(43) про прийняття скарги/повідомлення до розгляду щодо позивача, передбачено наступне:
Організація (установа): ФІЗИЧНА ОСОБА
Тип носія особистого ключа: Незахищений
Тип підпису: Удосконалений.
Тобто, ОСОБА_5 здійснював повноваження на виконання державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти спрямованих на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків фізичної особи, а тому повинен використовувати кваліфікований сертифікат відкритого ключа як голова Комітету, який є кваліфікованим та захищеним. Натомість, останній підписав рішення незахищеним удосконаленим електронним ключем як фізична особа, що за висновком суду є протиправним.
Також слушними є доводи позивача щодо порушення строку здійснення перевірки скарги стосовно академічного плагіату.
Відповідно до пункту 11 Порядок розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації затверджено на засіданні Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти 21.06.2022 (протокол №10 (15)) комітет розглядає скаргу/повідомлення у строк до трьох місяців з дня прийняття до розгляду. Цей строк може бути продовжений Комітетом (не більше ніж на один місяць) за мотивованим зверненням доповідача щодо необхідності проведення додаткової перевірки обставин та/або матеріалів справи, проведення експертизи.
Тобто, граничним строком розгляду скарги/повідомлення щодо наявності у дисертації та/або наукових публікаціях, зокрема фактів академічного плагіату є чотири місяці, який обраховується з дня прийняття до розгляду такої скарги/повідомлення.
З матеріалів справи встановлено, що скарга відносно позивача була прийнята до розгляду 28 липня 2023 року, відповідно Комітет з питань етики за результатами перевірки було зобов`язане у строк до 28 листопада 2023 року прийняти рішення про виявлення або не виявлення у дисертації позивача фактів академічного плагіату.
Натомість рішення Комітету з питань етики за результатами перевірки за результатами перевірки було прийнято лише 13 березня 2024 року, тобто з порушенням визначеного законодавством строку.
Посилання відповідача на зміну правового регулювання та прийняття нового Порядку розгляду скарг суд не бере до увагу, оскільки усі нормативно-правові та підзаконні акти застосовуються у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Ураховуючи наведене, суд уважає за необхідне зазначити про те, що положення норм підлягають застосуванню до спірних правовідносин, які мали місце на дату подання скарги.
Встановлена судом протиправність призначення та наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її призначення/проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих рішень як на стадії призначення самої перевірки, так і за наслідками її проведення.
Зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку про протиправність рішень Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 28 липня 2023 року № 30 (43) за скаргою ОСОБА_2 на порушення академічної доброчесності у дисертаційній роботі ОСОБА_1 ; від 13 березня 2024 року № 21 (86) про внесення на розгляд Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти подання про наявність у дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія» фактів академічного плагіату; Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 02.04.2024 (протокол № 8 (58)) про виявлення академічного плагіату в захищеній 23 лютого 2023 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 41.051.11 Одеського національного університету ім. 1.1.Мечникова дисертації ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія», поданій на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук та наявність правових підстав для їх скасування.
Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.
Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті. 
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 633,60 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією. 
Враховуючи задоволення позову, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 3 633,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки України про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.
Визнати протиправними і скасувати рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 28 липня 2023 року № 30 (43) за скаргою ОСОБА_2 на порушення академічної доброчесності у дисертаційній роботі ОСОБА_1 та від 13 березня 2024 року № 21 (86) про внесення на розгляд Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти подання про наявність у дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія» фактів академічного плагіату.
Визнати протиправним і скасувати рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 02.04.2024 (протокол № 8 (58)) про виявлення академічного плагіату в захищеній 23 лютого 2023 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 41.051.11 Одеського національного університету ім. 1.1.Мечникова дисертації ОСОБА_1 «Забезпечення системи стратегічного управління освітньої галузі: теорія і методологія», поданій на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (01001, місто Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, код ЄДРПОУ 40927307) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 13 липня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.