ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/8878/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 176 895,40 грн (сто сімдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 40 копійок) з єдиного податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами результатами річного . декларування на р/р UA458999980333119341000016704, код бюджетної класифікації платежу - 11010500, одержувач - ГУК у Полт.обл/тт смт. Чутове/11010500, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг, що виник у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/8878/26, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Копію ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2026 було направлено на адресу відповідача. Проте конверт було повернено з відміткою "відсутній за вказаною адресою". 
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , Відповідач) згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (Чутівська ДПІ), як платник податків.
Станом на момент подання позову за Відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 176 895,40 гривень, що виник з наступних підстав. 
ФОП ОСОБА_1 податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2024 рік від 30.04.2025 № 9428798317 визначено суму грошових зобов`язань у розмірі 71 661,03 грн по терміну сплати 12.05.2025 року.
ФОП ОСОБА_1 податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2025 рік від 30.04.2025 № 9439745623 визначено суму грошових зобов`язань у розмірі 103 281,60 грн по терміну сплати 11.05.2026 року. 
ФОП ОСОБА_1 нараховано пеню (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)) на податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2024 рік від 29.04.2024 № 9386249175 у розмірі 1 952,77 грн за період з 09.08.2024 по 18.20.2024 року. 
Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Пунктом 177.2 статті 172 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Згідно пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 ПК України, остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.
Приписами п. 176.2 ст. 176 ПК України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу.
Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Пунктом 36.1 ст.36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, а згідно п. 36.3 ст. 36 ПК України податковий обов`язок є першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника, крім випадків, передбачених законом. 
Самостійно визначені суми грошових зобов`язань платником не сплачені у строки визначені ПК України та набули статусу податкового боргу.
Відповідно до пп.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Також, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На виконання вимог ст. 59 ПК України, ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 20.08.2018 № 27990-17, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Відповідача та отримана особисто 30.08.2018 року. 
Вказана податкова вимога у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалась. Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, станом на дату звернення до суду сума заборгованості, яка рахується за Відповідачем не погашена в добровільному порядку, що тягне за собою недоотримання коштів до державного бюджету та порушує економічні інтереси держави.
Згідно п.41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.2 ст. 41 ПК України).
Керуючись пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що податковий орган наділений правом стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Таким чином, станом на дату звернення до суду сума заборгованості, яка рахується за Відповідачем не погашена в добровільному порядку, що тягне за собою недоотримання коштів до державного бюджету та порушує економічні інтереси держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України. 
Згідно п.41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.2 ст. 41 ПК України).
Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:
грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);
податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);
податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).
Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).
Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).
Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується відомостями облікової картки платника податків, копія якої наявна в матеріалах справи.
Наявну суму податкового боргу відповідачем самостійно не погашено, про що свідчать наявні у матеріалах справи витяги із інтегрованої картки.
З огляду на викладене правове регулювання, позовна вимога до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу заявлена позивачем своєчасно та правомірно, а тому підлягає задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити. 
Стягнути податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 176 895,40 грн (сто сімдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 40 копійок) з єдиного податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на р/р UA458999980333119341000016704, код бюджетної класифікації платежу - 11010500, одержувач – ГУК у Полт.обл/тг смт.Чутове/11010500, код отримувача (ЄДРПОУ) – 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | Г.В. Костенко