Справа № 144/812/26
Провадження № 2/144/665/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2026 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді Магдяк Н.І.,
за участю секретаря судових засідань - Дудник С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що у селі Побірка Гайсинського (раніше Теплицького) району проживали її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Після смерті ОСОБА_3 , який був спадкоємцем за законом та прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , спільно з нею проживав, що підтверджується довідкою виконкому Соболівської сільської ради Гайсинського району, залишилось спадкове майно, що належало їм на праві спільної сумісної власності. Спадкове майно складається із житлового будинку із господарськими будівлями, який знаходиться на території Соболівської сільської ради в АДРЕСА_1 .
Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 та прийняла спадщину. Інших спадкоємців немає.
ОСОБА_1 звернулася до Теплицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок: невизначена частка спадкодавця на будинок. 
У зв`язку із зазначеними вище обставинами, позивачу видано постанову державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори від 03 червня 2026 року № 148/02-14, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно.
Ухвалою судді від 15.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою суду від 13.07.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 
Представник відповідача Соболівської сільської ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, рішення прийняти на розсуд суду.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності врегульовано ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
З огляду на викладене, розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, які врегульовані нормами права, що їм відповідають, та дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що у селі Побірка Гайсинського (раніше Теплицького) району проживали батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 від 20.09.2021. 
Батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 14.10.2025. 
Після смерті ОСОБА_3 , який був спадкоємцем за законом та прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , спільно з нею проживав, що підтверджується довідкою виконкому Соболівської сільської ради Гайсинського району, залишилось спадкове майно, що належало їм на праві спільної сумісної власності. Спадкове майно складається із житлового будинку із господарськими будівлями, який знаходиться на території Соболівської сільської ради в АДРЕСА_1 .
Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 та прийняла спадщину. Інших спадкоємців немає.
Факт зміни прізвища позивача з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_3 від 17.05.1981.
Станом на 15 квітня 1991 року двір відносився до суспільної групи колгоспників і в ньому проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету № 7 Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 81 від 28.05.2026.
Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власниками на праві спільної сумісної власності житлового будинку із господарськими будівлями, який знаходиться на території Соболівської сільської ради в АДРЕСА_1 , були за життя батьки - мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 
ОСОБА_1 звернулася до Теплицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок: невизначена частка спадкодавця на будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори від 03 червня 2026 року № 148/02-14, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно.
За вказаних вище обставин у позивача відсутня можливість оформлення свого права на спадкове майно у позасудовому порядку.
За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, про що зазначено в ч. 1, ч. 3 ст. 368 ЦК України. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) - ст. 1216 ЦК України.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.
Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 16 червня 2021 року по справі № 570/997/19 виснував, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Окрім того, Верховний Суд зазначає, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Статтею 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах не заборонених законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Нормами ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права судом.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах не заборонених законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Пунктом 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», визначено, що документом, який підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.
Об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з метою захисту спадкового права позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 2-5, 10-13, 76-82, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, статтями 328, 392, 1216-1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно, яке складається із повної частки - житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який перебував у власності ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Побірка Гайсинського району Вінницької області, який прийняв спадщину та був спадкоємцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Побірка Гайсинського району Вінницької області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Соболівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: вул. Незалежності, 7, с. Соболівка, Гайсинський район, Вінницька область, код ЄДРПОУ 04330792.

Суддя Н.І. Магдяк