Справа № 301/2135/26 
1-кп/301/280/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2026 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026078100000084 від 19.07.2026, за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: с. Малий Раковець, Іршавського району, місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2026 року близько 20:30 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , знаходячись в с. Малий Раковець по вул. Центральній де зустрівся з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли в ході словесної суперечки з останнім реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно правою рукою стиснутою в кулак наніс ОСОБА_4 два удари в голову, зокрема, один удар в область правого вуха та один удар в область потиличної ділянки ззаду. В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено такі тілесні ушкодження: діагностовано клінічно при амбулаторному обстеженні та лікуванні в КНП «Іршавська МЛ» забій правого вуха, травматичний розриву барабанної перетинки з гострою правобічною приглухуватістю. Які згідно висновку експерта № 62-і від 19.08.2026 року за ступенем тяжкості діагностоване клінічно тілесне ушкодження у вигляді забою правого вуха кваліфікуються згідно п. 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень”, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів, за ступенем тяжкості діагностоване клінічно у потерпілого тілесне ушкодження у вигляді травматичного розриву барабанної перетинки з гострою правобічною приглухуватістю кваліфікуються згідно п. 2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень”, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше 21 дня.

Вказані вище дії ОСОБА_3  кваліфіковано як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 в обвинувальному акті заявив клопотання, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні у відповідності до ст.302 КПК України.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставини, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, крім цього, просить суворо його не карати. При цьому, до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Крім цього, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, згідно з якою потерпілий не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026078100000084 від 19.07.2026.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст.381,382 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним обвинувачення висунуте ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому.
Відповідно до ч. 2ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного те, що ОСОБА_3 ніде на працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, визначені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлено.
За положеннями ч. ч. 1, 2ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах, встановлених санкцією статті у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн і таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , судом не застосовувались.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази по вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст.373, 374,375,376,381,382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Іршавського
районного суду: ОСОБА_1