Справа № 496/7988/25
Провадження № 2/496/280/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючої – судді Портної О.П.,
за участю: 
секретаря – Сурженка В.С.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до
відповідача: Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), код ЄДРПОУ 38723801, юридична адреса: індекс 67602, Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Костіна, буд. 9,
вимоги позивача: про скасування обтяження у вигляді арешту на майно,
позивачка – будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність,
представник відповідача – будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, -

В С Т А Н О В И В:
І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача.
1. 01.12.2025 року ОСОБА_1 (далі – позивачка), в особі представника, звернулася до суду з позовом до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – відповідач), в якому просить скасувати арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , в тому числі, але не виключно, з земельної ділянки площею 7,26 гектарів, що розташована на території Біляївської міської ради Одеського району Одеської області (колишня кагарлицька сільська рада), масив № НОМЕР_2 (п`ятдесят шість), ділянка № НОМЕР_3 (чотирнадцять), накладений постановою № 31254444 від 28.02.2012 року Відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області, реєстраційний номер обтяження: 12292730.
2. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки – ОСОБА_2 . З метою належного оформлення спадкових прав позивачка звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини від якого дізналася про наявність відомостей в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про накладення арешту на все належне її чоловіку (спадкодавцю) нерухоме майно, який накладено на підставі постанови № 31254444 від 28.02.2012 року, винесеної відділом ДВС Біляївського районного управління юстиції Одеської області. До складу спадщини, яка залишилася після смерті чоловіка позивачки, входить земельна ділянка площею 7,26 гектарів, що розташована на території Біляївської територіальної громади (колишня Кагарлицька сільська рада), масив № НОМЕР_2 (п`ятдесят шість), ділянка № НОМЕР_3 (чотирнадцять). Біляївський відділ ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив листом позивачці, що надати інформацію про виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт, неможливо, оскільки термін зберігання завершених проваджень становить три роки. Обтяження у вигляді арешту на спадкове майно, перешкоджають позивачці оформити спадщину на ім`я малолітньої доньки спадкодавця. У зв`язку з вищевикладеним позивачка, в особі представника, звернулася до суду з вказаним позовом.
3. Відповідач відзив на позов не надавав.
4. 23.02.2026 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, якими повідомив, що згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. У зв`язку з вищевикладеним надати будь-якої інформації з матеріалів виконавчого провадження № 31254444 та з приводу постанови про накладення арешту № 12292730, немає можливості. (а.с. 26)
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
5. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 27)
6. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, але в письмових поясненнях, зокрема, просила справу розглядати без її участі. (а.с. 26)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 року, цивільну справу № 496/7988/25, передано в провадження судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. (а.с. 16)
8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.12.2025 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 17-18)
9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02.04.2026 року було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. 
10. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
13. В особистій приватній власності ОСОБА_2 є земельна ділянка площею 7,26 гектарів, що розташована на території Кагарлицької сільської ради, масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 , кадастровий номер 5121083000:01:003:0206, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 050797, виданого на підставі рішення сесії Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 30.08.2001 року за № 120 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області 15.01.2002 року за № 300, право власності за яким зареєстровано 25.11.2016 року в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 17698670, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1099194051210 . (а.с. 12, 13)
14. 26.08.2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (прізвище після шлюбу – ОСОБА_4 ), а/з № 418, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 . (а.с. 10)
15. ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а/з 259, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 . (а.с. 9)
16. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 10.01.2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а/з № 219. (а.с. 7)
17. Відповідно до копії листа Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_5 є спадкоємицею ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 8)
18. З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 443711914 від 16.09.2025 року, вбачається, що на невизначене майно (все нерухоме майно) ОСОБА_2 накладений арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31254444 від 28.02.2012 року. Реєстраційний номер обтяження 12292730 від 20.03.2012 року. (а.с. 11)
19. Згідно з копією Інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників від 29.06.2026 року, в Єдиному реєстрі боржників інформація щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , відсутня. (а.с. 28)
V. Оцінка Суду.
20. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
21. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
22. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
23. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
24. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
25. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
26. Так, суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що спадкодавець, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником земельної ділянки площею 7,2614 гектарів з кадастровим номером 5121083000:01:003:0206, яка входить до складу спадкового майна та на яку 20.03.2012 року, на підставі постанови ВДВС Біляївського РУЮ № 31254444 від 28.02.2012 року, накладено арешт. Спадкоємицею ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину є його донька – ОСОБА_5 , малолітня, ІНФОРМАЦІЯ_5 , від імені якої до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, звернулася ОСОБА_1 , яка є позивачкою по справі. В позасудовому порядку вирішити питання про зняття арешту неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження, в рамках якого був накладений арешт, знищені в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Разом з тим в Єдиному реєстрі боржників інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.
27. У ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
28. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
29. Спадкування здійснюється за заповітом або законом, передбачено ст. 1217 ЦК України.
30. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
31. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття. Отже у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини.
32. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
33. Матеріалами даної справи встановлено, що згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.02.2012 року ВДВС Біляївського РУЮ накладено арешт на все майно ОСОБА_2 , який був зареєстрований 20.03.2012 року, реєстраційний номер обтяження: 12292730.
34. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
35. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
36. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
37. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
38. Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
39. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
40. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
41. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
42. Вимоги позивачки розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
43. В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.07.2021 року у справі за № 2-356/12 (провадження за № 61-5972св19), від 03.11.2021 року у справі за № 161/14034/20 (провадження за № 61-1980св21), від 22.12.2021 року у справі за № 645/6694/15-ц (провадження за № 61-18160св19), від 26.01.2022 року у справі за № 127/1541/14-ц (провадження за № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.01.2023 року у справі за № 127/1547/14-ц (провадження за № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2023 року у справі за № 2-3600/09 (провадження за № 61-12406св21), викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
44. Порядок зняття арешту з майна регулюється ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року за № 1404-VIII, відповідно до ч. 1 якого, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
45. Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону за № 1404-VIII, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
46. Частиною 4 ст. 59 Закону за № 1404-VIII визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини,а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені п. 1-2 та під п. 2 п. 10-4 розд. XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».
47. Частина 5 ст. 59 Закону за №1404-VIII зазначає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
48. Статтею 40 Закону за № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
49. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.03.2023 року у справі за № 363/2043/20 (провадження за № 61-8835св22) - з припиненням виконавчого провадження арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали.
50. Судом з письмових пояснень відповідача встановлено, що виконавче провадження № 31254444 знищене за закінченням терміну зберігання, отже наявність арешту майна за відсутності виконавчого провадження порушує право власності позивачки, при цьому, за викладених вище обставин позивачка позбавлена можливості в інший спосіб вирішити це питання, а отже існують правові підстави для зняття арешту з зазначеного в позову майна.
51. При таких обставинах, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», тому порушені права позивачки підлягають захисту, оскільки наявність обтяження, а саме арешт всього майна, а також нерухомого майна – земельної ділянки площею 7,2614 гектарів, кадастровий номер 5121083000:01:003:0206, перешкоджає реалізації прав позивачки, яка при оформлені спадкових прав діє, як законний представник спадкоємиці, доньки власника зазначеної земельної ділянки та не є стороною будь-якого виконавчого провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 95, 141, 264-268 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування обтяження у вигляді арешту на майно - задовольнити.
2. Звільнити з-під арешту все майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , в тому числі і земельну ділянку площею 7,2614 гектарів, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5121083000:01:003:0206, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.02.2012 року № 31254444 та зареєстрований 20.03.2012 року за № 12292730 Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України, реєстраційний номер: 12292730.
3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
6. Повний текст рішення складено 29.06.2026 року.

Суддя О.П. Портна