ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2026 р. Справа№ 927/553/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Сибіги О.М. 
Кравчука Г.А. 

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області 
від 21.07.2025 
про повернення позовної заяви
у справі №927/553/25 (суддя Шморгун В. В.)
за позовом Заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної ради
до Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області
про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Заступник керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради звернувся до суду із позовом до Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, у якому прокурор просить витребувати з незаконного володіння Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради земельну ділянку з кадастровим номером 7424781500:09:001:0028 площею 322,9592 га.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі рішення Семенівської міської ради від 05.08.2021 №347 державний реєстратор Семенівської міської ради здійснив реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за відповідачем. Проте вказана земельна ділянка сформована за рахунок земель колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, відноситься до земель комунальної власності та перебуває у комунальній власності територіальних громад, сіл, селищ і міст Чернігівської області та в постійному користуванні Семенівського РДАП “Семенівкарайагролісгосп”. Оскільки відповідач неправомірно набув право власності на спірну земельну ділянку, прокурор просить витребувати її із чужого незаконного володіння.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2025 позовну заяву з доданими до неї документами повернуто прокурору.
В обґрунтування постановленої ухвали суд першої інстанції, встановивши не усунення прокурором/позивачем недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 11.06.2025, зокрема:
- ненадання належних доказів вартості спірної земельної ділянки або обґрунтованого розрахунку її вартості;
- ненадання доказів сплати (доплати) судового збору, виходячи із вартості спірної земельної ділянки, дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаною ухвалою, Заступник керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2025 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. При цьому скаржник посилається на те, що за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.06.2025 технічна документація з визначення нормативної грошової оцінки на земельну ділянку за кадастровим номером 7414781500:09:001:0028, площею 322,9592 га, не розроблялась та не затверджувалась. Інших даних щодо вартості земельної ділянки вказаним уповноваженим органом не надано. Відтак, апелянт стверджує, що вказана інформація підтверджує неможливість отримання прокурором інформації щодо вартості земельної ділянки, оскільки технічна документація не розроблялась та не затверджувалась.
Прокурор також наголошує, що процесуальним законодавством та матеріальними нормами прокурору не надано можливості самостійно проводити оцінку землі та за результатами цього оформлювати офіційні документи, які можуть бути подані на виконання ухвали суду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 апеляційну скаргу у справі №927/553/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Демидова А.М., Хрипун О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2025 про повернення позовної заяви у справі №927/553/25. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Витребувано матеріали справи №927/553/25 з Господарського суду Чернігівської області.
29.08.2025 матеріали справи №927/553/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025, у зв`язку з перебуванням суддів Хрипуна О.О. та Демидової А.М. у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/553/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025, справу №927/553/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Сибіга О.М., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2025 про повернення позовної заяви у справі №927/553/25 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сибіга О.М., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 зупинено апеляційне провадження у справі №927/553/25 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду справи №922/2555/21.
04.05.2026 через підсистему «Електронний суд» від прокурора надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 поновлено апеляційне провадження у справі №927/553/25. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга Заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2025 про повернення позовної заяви у справі №927/553/25 розглядатиметься без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, суд дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом вище встановлено, що предметом позову у даній справі є витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення, зокрема витребування з незаконного володіння Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради земельну ділянку з кадастровим номером 7424781500:09:001:0028 площею 322,9592 га.
Обґрунтовуючи позов, прокурор, зокрема, стверджує, що відповідач неправомірно набув право власності на спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим прокурор просить витребувати її із чужого незаконного володіння відповідача.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України).
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено прокурору десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та іншим учасникам справи у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України:
- належних доказів вартості спірної земельної ділянки або обґрунтованого розрахунку її вартості;
- доказів сплати (доплати) судового збору, виходячи із вартості спірної земельної ділянки.
16.06.2025 від Новгород-Сіверської окружної прокуратури до суду надійшла заява про усунення недоліків з доданими до неї документами, у якій прокурор повідомив про відсутність можливості надати дані щодо вартості спірної земельної ділянки через відсутність такої інформації в уповноважених органах.
Зокрема, прокурор зазначив, що на виконання вимог ухвали від 03.06.2025 він звернувся з відповідним запитом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з метою отримання відомостей про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки. У відповідь Держгеокадастр повідомив, що за наявною інформацією технічна документація із нормативної грошової оцінки на зазначену земельну ділянку не розроблялася та не затверджувалася на сесії місцевої ради.
Прокурор вважає, що чинним законодавством не передбачена можливість здійснення розрахунку вартості землі неуповноваженими суб`єктами, а також прокурор не може бути замовником експертної грошової оцінки земельної ділянки для цілей визначення її вартості в позові. Водночас відповідно до частини 2 статті 163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.
Оскаржуваною ухвалою суд позовну заяву прокурора залишив без розгляду з підстав неусунення недоліків, виходячи з того, що як прокурор, так і позивач, який підтримує заявлений позов, та є заінтересованими особами могли укласти договір з відповідними суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель для визначення нормативної грошової оцінки або експертної оцінки спірної земельної ділянки, проте таких дій не вчинили.
При цьому суд наголосив, що прокурор взагалі не зазначив вартості спірної земельної ділянки та не вжив належних заходів щодо встановлення її точної ціни, відтак у суду відсутні підстави для вжиття таких заходів саме судом.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.
Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.
Частиною 3 ст. 15 вказаного Закону визначено, що підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.
Згідно з ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.
З матеріалів справи вбачається, що на даний час спірна земельна ділянка зареєстрована за Семенівською міською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області та перебуває у користуванні Семенівського районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства "Семенівкарайагролісгосп", з огляду на що Чернігівська обласна рада і прокурор позбавлені можливості, відповідно до вимог ч.2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до спірної земельної ділянки.
Таким чином, Новгород-Сіверська окружнапрокуратура не може бути суб`єктом звернення та замовником оцінки майна, відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", зокрема з підстав того, що спірна земельна ділянка не належить та не перебуває у користуванні окружної прокуратури, а замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, чого не було враховано судом першої інстанції.
Поряд з цим, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, процесуальним обов`язком позивача (прокурора) при звернення до суду з позовом, насамперед, є визначення ціни позову (вартість спірного майна), чого, як слідує з матеріалів справи, не було дотримано прокурором.
При цьому, колегія суддів зазначає, що прокурор, на виконання вимог процесуального закону в частині зазначення ціни позову, не був позбавлений можливості здійснити розрахунок вартості спірної земельної ділянки, врахувавши усереднені показники нормативної грошової оцінки земель на одиницю площі для земель, зокрема, лісогосподарського призначення, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.06.2022 №376 «Про затвердження усереднених показників нормативної грошової оцінки земель», який є у відкритому доступі, та сплатити судовий збір, виходячи з такого розрахунку, а суд в процесі розгляду справи, враховуючи приписи ч. 2 ст. 163 ГПК України та керуючись приписами ст. 7 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та ст. 15 ЗУ "Про оцінку майна", призначив би проведення (здійснення) експертної оцінки спірної земельної ділянки, у тому числі шляхом призначення судової експертизи.
Так, ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що проведення оцінки майна є обов`язковим, зокрема, в інших випадках за рішенням суду або у зв`язку з необхідністю захисту суспільних інтересів.
В ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про оцінку майна" зазначено, що підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.
Натомість, в даному випадку прокурор лише обмежився сплатою мінімальної ставки судового збору.
Частиною 2 статті 163 ГПК України унормовано, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.
Однак, враховуючи обставини даної справи, є неможливим застосування ч. 2 ст. 163 ГПК України, на яку посилається прокурор, адже останній взагалі не зазначив орієнтовної вартості спірної земельної ділянки, не надав обґрунтованого розрахунку ціни позову, обов`язок чого покладений на заявника, що позбавляє суд можливості здійснити перевірку правомірності сплати прокурором судового збору до Державного бюджету України, з огляду на що у суду відсутні підстави для вжиття таких заходів саме судом.
Приписами частини 4 статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
З огляду на викладене, та враховуючи, що заявником у визначений в ухвалі Господарського суду Чернігівсько області від 03.06.2025 строк недоліки позовної заяви не були усунуті, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо повернення позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених вище. При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження апелянта про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2025 у справі №927/553/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Новгород-Сіверську окружну прокуратуру.
Матеріали справи №927/553/25 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді О.М. Сибіга

Г.А. Кравчук