Справа № 159/2418/26
Провадження № 2/159/1897/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області 
в складі головуючого судді Окостень І.В.,
з участю секретаря судового засідання Конашук М.А.,
розглянув справу № 159/2418/26,
учасники справи:
позивач — приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Уніка» (ПрАТ «СК «Уніка»),
відповідач — ОСОБА_1 ,
вимоги позивача: про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
представники учасників справи:
представник позивача — ОСОБА_2 ,
представник відповідача — адвокат Хомич Дмитро Володимирович,
в с т а н о в и в:
В квітні 2026 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, який мотивований тим, що 02.02.2024 між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 . 05.09.2024 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Рено», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 та застрахованого автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 . 
Згідно з постановою Франківського районного суду м. Львова (справа №465/7263/24) дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.
В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 .
За заявою потерпілої ОСОБА_3 на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу позивачем складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 33017,00 грн. Під час проведення відновлювального ремонту виникла необхідність додаткових робіт для відновлення майна потерпілого, що стало підставою для складання додаткового страхового акту та виплати страхового відшкодування в розмірі 26 866,68 грн. Загальний розмір страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» склав 59 883,68 грн. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу «Рено», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», ліміт відповідальності - 160 000 грн, франшиза 3 200 грн. 24.10.2024 АТ «СК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» виконало зобов`язання за цим договором, у повному обсязі сплативши - 45 129,13 грн страхового відшкодування (48 329,13 грн - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, 3 200,00 грн — франшиза).
Позивач просить стягнути з відповідача різницю невідшкодовної суми збитків у розмірі 14 757,55 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору - 3328 грн та на професійну правничу допомогу - 5000 грн.
Ухвалою від 25.05.2026 року суд відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відзиві на позов представник відповідача вважав загальний розмір збитків у сумі 59 883,68 грн завищеним, зважаючи на подвійний обрахунок вартості придбання нового заднього бампера та вартості його ремонту; відсутності доказів у необхідності проведення додаткових ремонтних робіт на суму 26 866,68 грн. Витрати на професійну правничу допомогу вважав неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг. Просив відмовити у задоволенні позову або зменшити до розміру франшизи — 3200 грн. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача позов не визнав, підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Просив, у разі задоволення позову — зменшити розмір витрат на правничу допомогу, зважити на матеріальний стан відповідача, який є малозабезпеченим. 
З наявних у справі доказів встановлено такі обставини.
Позивач ПрАТ «СК «Уніка» та громадянка ОСОБА_3 02.02.2024 уклали договір добровільного страхування наземного транспортного засобу. Так, згідно із сертифікатом добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №014049/4605/0000385 від 02.02.2024 предметом договору, зокрема, є майнові інтереси страхувальника ОСОБА_3 , що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном: транспортний засіб марки «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії договору з 11.02.2024 до 10.02.2025.
За змістом заяви №22275059873 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором «КАСКО» №014049/4605/0000385 від 02.02.2024 у м. Львові, вул Повстанська, 14, 05.09.2024 о 11.13 водій транспортного засобу марки «Рено мастер» не дотримався дистанції і здійснив зіткнення з транспортним засобом заявника ОСОБА_3 .
Постановою судді Франківського районного суду м. Львова (справа №465/7263/24) від 04.10.2024 водія транспортного засобу «Рено мастер» ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху, що спричинило зіткнення з транспортним засобом марки «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 . Подія мала місце 05.09.2024 о 11.13 у м. Львові на вул Повстанській, 14. Відповідача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.
ПрАТ «СК «Уніка» на підставі договору страхування та відомостей про страхову подію 30.09.2024 складено страховий акт №22275059873, визначено розмір страхового відшкодування в сумі 33 017,00 грн. З урахуванням проведення необхідних додаткових робіт для відновлення транспортного засобу 16.10.2024 складено додатковий страховий акт, в який включено доплати на суму 26 866,68 грн. Загальний розмір страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» склав 59 883,68 грн. 
Згідно з рахунками ТОВ «Ніко-Захід» та ФОП ОСОБА_5 від 27.09.2024, 07.10.2024 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням придбаних запчастин та виконаних робіт - 59 883,68 грн. 
Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 59 883,68 грн, що стверджується платіжними інструкціями від 14.10.2024 на ім`я ТОВ «Ніко-Захід» - 24 376,68 грн, від 14.10.2024, 01.10.2024 на ім`я ФОП ОСОБА_5 — 2 490 грн, 33 017 грн.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 як власника транспортного засобу «Рено», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», ліміт відповідальності - 160 000 грн, франшиза 3 200 грн. 
На виконання претензії позивача 24.10.2024 АТ «СК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» виконало зобов`язання за цим договором, у повному обсязі сплативши - 45 129,13 грн страхового відшкодування (48 329,13 грн - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, 3 200,00 грн — франшиза). Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено з урахування розміру матеріального збитку, коефіцієнту фізичного зносу (0,474) та франшизи (3200 грн). Виплата страхового відшкодування підтверджена платіжною інструкцією від 24.10.2024.
На момент виникнення цивільно-правових відносин у цій справі відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також питання забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулювалися положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV), Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування».
За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Статтями 28, 29 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, зокрема, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 676/518/17 (постанова від 22.01.2019) у разі настання страхової події (ДТП) страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. Різниця між розміром матеріального збитку та розміром вартості відновлювального ремонту полягає у наступному. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 року №142/5/2092 розмір матеріального збитку це вартість ремонту із застосуванням зносу автомобіля, а відновлювальний ремонт - без нього. Фізичний знос фактично полягає у зменшенні вартості деталі у зв`язку з її експлуатацією. Тобто, вартість деталі, яка експлуатується 10 років та новою буде різною. У випадку, якщо автомобіль експлуатувався 10 років, то страхова компанія повинна компенсувати вартість ремонту, як за деталь, яка відпрацювала 10 років, а різницю між цим відшкодуванням та вартості нової деталі відшкодовує винна особа. Зазначений коефіцієнт зносу застосовується у випадку експлуатації автомобіля більше 5 років для автомобілів виробництва країн СНД та більше 7 років для інших легкових автомобілів. Якщо ж авто було в ДТП, то знос застосовується по відношенню до автомобілів, які були в експлуатації менший строк. Тому, різниця між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням покладається саме на винуватця ДТП.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 11.12.2019 року №522/15636/16-ц, від 22.01.2019 року справа №676/518/17, від 07.02.2019 року справа №645/3746/16-ц, від 02.10.2019 року справа №235/4338/16-ц та інших.
Матеріалами справи повністю доведено факт настання ДТП 05.09.2024 року в місті Львові по вулиці Повстанській, 14, вину відповідача у ДТП, пошкодження автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 , внаслідок цієї події. Також доведено, що цивільно-правова відповідальність обох осіб на момент аварії була застрахована. Позивач ПрАТ «СК «Уніка» повністю виконав свої зобов`язання перед клієнтом ОСОБА_3 та оплатив ремонт автомобіля «Мазда» на суму 59 883,68 гривень.
До позивача, який відшкодував збитки, у силу закону перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. В свою чергу, страховик відповідача АТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» частково компенсував ці витрати позивачу, виплативши суму в розмірі 45 129,13 гривень. Цей розрахунок було здійснено в межах ліміту відповідальності, але з вирахуванням франшизи та коефіцієнта фізичного зносу деталей.
Відповідно до вимог спеціального законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяли на момент виникнення цивільно-правових відносин у цій справі, та правових позицій Верховного Суду, страховик за полісом обов`язкового страхування відшкодував шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, виключно з урахуванням зносу деталей. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що між фактично понесеними витратами на ремонт автомобіля та виплатою за страховим полісом утворилася різниця в сумі 14 754,55 гривень. Оскільки страховик звільнений від виплати вартості зносу та франшизи, цей обов`язок у повному обсязі покладається на безпосереднього заподіювача шкоди. 
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню саме різниця, яка виникла внаслідок нарахування фізичного зносу, та сума франшизи.
Доводи сторони відповідача про подвійний обрахунок вартості заднього бампера (одночасно як придбання нового та як ремонт), а також про відсутність необхідності включення у розрахунок збитків проведених додаткових робіт є помилковими.
З матеріалів справи, зокрема рахунків, наряд-замовлень ТОВ «Ніко-Захід» і ФОП ОСОБА_5 вбачається, що під час відновлення пошкодженого автомобіля «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 , не було подвійного нарахування за одну й ту саму дію. Для проведення ремонту автомобіля було окремо складено рахунок на придбання запчастин, зокрема, заднього бампера. Водночас у додаткових актах та рахунках зазначено вартість ремонтних робіт цього бампера, а також супутні роботи. Купівля деталі та роботи з її встановлення є різними складовими процесу ремонту, а не подвійним стягненням. Додаткові ремонтні роботи на суму 26 866,68 грн, згідно з наданими документами, складаються виключно з вартості послуг із проведення ремонтних робіт. 
Розбіжність у найменуванні та вартості позицій між рахунком від 07.10.2024 року та видатковою накладною від 19.12.2024 року має технічний характер. У рахунку деталь бампер задній вказана однією позицією загальною вартістю 16 734,48 грн. У видатковій накладній цю ж суму деталізовано за двома позиціями: бампер задній (16 492,73 грн) та хомут шланговий (241,75 грн). Підсумкова вартість товару за обома документами є ідентичною.
Належних, допустимих та переконливих доказів на спростування необхідності проведення додаткових робіт або на підтвердження штучного завищення вартості ремонту автомобіля сторона відповідача суду не надала. Відтак, загальний розмір збитків у сумі 59 883,68 грн є доведеним та обґрунтованим.
З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в заявленому позивачем розмірі — 14 757, 55 грн.
Отже, позов підлягає до повного задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 328 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
Відповідно висновку Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 в справі № 206/6537/19 суд має право оцінювати заявлений розмір правничої допомоги за критеріями ст. 137, 141 ЦПК України, незалежно від умов договору. Відшкодовуються лише витрати розумного розміру.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За вимогами ст. 137 ЦПК України суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони за критерієм співмірності із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням наведених законодавчих норм суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Сторона відповідача просила змешити їх розмір, вважала заявлену суму неспівмірною із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг. 
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано суду договір доручення №1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги від 01.11.2023 з додатковим угодами, за умовами яких позивач ПрАТ «СК «Уніка» доручила ФОП ОСОБА_6 вчиняти юридичні дії щодо стягнення заборгованості з фізичних і юридичних осіб, до яких довіритель має право вимоги відповідно до чинного законодавства України. Також надано договір № 2/23ю від 02.11.2023 з додатками про надання правової допомоги, укладений ФОП ОСОБА_6 з Адвокатським бюро «Білий», акт (звіт) прийому-передачі наданих послух № 1/38389 до вказаного договору, за змістом яких адвокатське бюро надало клієнту послуги у справі за позовом ПрАТ «СК «УНІКА» до ОСОБА_4 , а саме: здійснено повний збір та аналіз усіх документів у справі; досліджено оцінено матеріали справи на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні; досліджено та оцінено самостійно отримані бюро документи на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрано спосіб захисту прав та інтересів клієнта; складено та подано відповідний позов до суду; вартість таких послуг складає 5 000 грн.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу Верховний Суд у постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19 вказав на те, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд враховує, що складання позовної заяви у цій справі не потребувало аналізу великої кількості документів, у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, тобто, надання правничої допомоги ПАТ «Страхова компанія «Уніка» адвокатським бюро «Адвокатське Бюро «Білий» в даній справі зводилося до складання позовної заяви.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, суд вважає за можливе за клопотаннм відповідача зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 4000 грн.
Керуючись статтями 12, 76 — 81, 141, 274 - 278 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 14 754 (чотирнадцять тисяч сімсот пятдесят чотири) грн 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн судового збору та 4000 (чотири тисячі) грн витрат на правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (ЄДРПОУ 20033533, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. О. Теліги, 6-В, корп. 4), 
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 17.08.2026.

Головуючий: | І. В. ОКОСТЕНЬ