РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2026 р. | Справа № 390/1728/26
1 | Провадження № 2/390/1226/26

Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого – судді Бойко І. А.,
при секретарі – Погрібній А. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький, в заочному порядку, цивільну справу за позовом ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ДЕАЛ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 20083,36 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 16.12.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 72321115, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 03.04.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу № 033-030423, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату належні йому права вимоги, у тому числі і вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 72321115 від 16.12.2022. 
03.04.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12/25-01, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату належні йому права вимоги, у тому числі і вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 72321115 від 16.12.2022.
05.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 05/12/25-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передало (відступило) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, у тому числі і вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 72321115 від 16.12.2022.
Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Також просить стягнути судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи без його участі, також зазначив, що у випадку неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву ним не подано.
Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
16.12.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 72321115, відповідно до умов якого відповідачу надано позику у розмірі 5500,00 грн, на строк 27 днів до 11.01.2023. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 361.35% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом - НОМЕР_1 . 
З відповіді ТОВ "ФК "ФІНЕКСПРЕС" № КД-000124343/ТНППвід 27.02.2026 вбачається, що 16.12.2022 отримувачу Коцар Денис - ЕПЗ номер НОМЕР_1 зараховано кошти в сумі 5500 грн.
На ухвалу суду АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" надало відповідь, №20.01.0.0.0/7-260717/45934БТ від 20.07.2026 та виписку з банківського рахунку, з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 16.12.2022 зараховано переказ у розмірі 5500 грн. 
З розрахунку заборгованості, що здійснило ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» вбачається, що станом на 11.04.2023 розмір заборгованості ОСОБА_2 , за договором позики № 72321115 від 16.12.2022, з урахуванням оплат, становила 20083,36 грн. Відсотки нараховані за період з 17.12.2022 по11.04.2023. 
03.04.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 033-030423, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, включно і до ОСОБА_1 за договором позики № 72321115 від 16.12.2022.
05.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" укладено договір факторингу № 05/12/25-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передало (відступило) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» прийняло належні ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, включно і до ОСОБА_1 за договором позики № 72321115 від 16.12.2022.
Згідно реєстру прав вимоги розмір заборгованості за договором № 72321115 від 16.12.2022 становить 20083,36 грн, яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту – 5500 грн та заборгованості по відсотках - 14583,36 грн. 
Відповідно до ст.526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст.611, 625 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або Законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Доказами, які дослідив суд, підтверджено, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору позики № 72321115 від 16.12.2022, відповідач не повернув позику у сумі 5500 грн.
Згідно фактичних обставин, які встановив суд, проценти за користування позиченими коштами нараховуються щоденно, а процентні ставки є фіксованими. 
Стосовно позовних вимог в частині суми заборгованості за відсотками суд зазначає таке. 
Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до умов договору позики сторони обумовили, що строк дії договору становить 26 днів. При цьому з розрахунку заборгованості вбачається погашення заборгованості на суму 1366,64 грн, які враховані в погашення заборгованості за процентами. Отже розрахунок відсотків в межах строку кредитування має здійснюватися в межах строку кредитування впродовж 26 днів за процентною ставкою – 2,5 %. 
Позивач не надав суду доказів на підтвердження продовження строку кредитування після спливу строку кредитування за договором позики, що настав 12.01.2023.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Близькі за змістом висновки також сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).
Зазначене не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.
Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення позики та сплати процентів за «користування позикою», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Отже, позивач має право отримати нараховані відсотки за правомірне користування позикою за ставкою 2,5 % від суми позики на день в межах строку правомірного користування позикою (з 17.12.2022 по 11.01.2023).
Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 22.04.2024 по справі № 559/1622/19 суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).
Зважаючи, що сторони помилилися в розрахунку розміру заборгованості по відсотках, суд самостійно визначає таку заборгованість. 
З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач розмір заборгованості за процентами розрахував за період з 17.12.2022 по 11.04.2023 та визначив таку заборгованість у сумі 14583,36 грн. 
Однак правомірне нарахування процентів за користування позикою обмежено періодом строку кредитування, який за обставинами справи триває 26 днів з 17.12.2022 по 11.01.2023. 
Таким чином, сума заборгованості за відсотками, яку має право отримати позивач в межах строку кредитування становить 3575 грн (5500 грн розмір позики х 2,5 % в день х 26 днів).
Решта позовних вимог в частині заборгованості за процентами (11008,36 грн) задоволенню не підлягає, оскільки в позовній заяві зазначена заборгованість віднесена до заборгованості за відсотками, що також підтверджується досудовою вимогою, в якій заборгованість за відсотками нарахована за користування кредитом.
Таким чином, заборгованість за відсотками позивач розрахував виключно за користування кредитом. Фактичні обставини справи свідчать про відсутність підстав для висновку про нарахування частини заборгованості за відсотками на іншій правовій підставі, тому правомірність такого нарахування, його правова природа та період нарахування виходять за межі позовних вимог. 
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за договором позики № 72321115 від 16.12.2022 в розмірі 9075 грн, яка складається з: заборгованості по основній сумі боргу – 5500 грн та заборгованості по відсотках – 3575 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив відповідач, суд виходить з вимог ст.ст.133, 137, 139, 141 ЦПК України, згідно яких такі витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову пропорційно до задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Позивач при подачі позову з ціною у 20083,36 грн сплатив судовий збір у розмірі 2662,4 грн. Зважаючи на часткове задоволення позову, а саме на 9075 грн, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1203,04 грн (9075 / 20083,36 х 2662,4).
Сторона відповідача у відзиві заявила клопотання про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 4500 грн.
В якості підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, витяг з акту № 8-ДІЛ, акт приймання-передачі справ надання правничої допомоги, ордер серії АХ № 1287256 від 03.09.2025.
Зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу можливе лише у разі заявлення відповідного клопотання сторони. 
Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Заперечення щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу відповідач суду не надав. 
Зважаючи, що позов задоволений у частині (54,82 %), тому, керуючись вимогами пропорційності, суд вважає необхідним з відповідача стягнути на користь позивача його судові витрати на професійну (правничу) допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Сума такого відшкодування відповідачу становить 2033,1 грн.
На підставі ст. 509-510, 525-526, 530, 610, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором позики № 72321115 від 16.12.2022 в розмірі 9075 грн, яка складається з: заборгованості по основній сумі боргу – 5500 грн та заборгованості по відсотках – 3075 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судові витрати в сумі 4695,5 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, 08205, ЄДРПОУ 44280974.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя І.А. Бойко