УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/3709/26 Головуючий у 1-й інст. Пацко О. О. 
Номер провадження №33/4805/1324/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника Волкович Наталії Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду 16.05.2026 року о 14 год. 48 хв. в с. Нивки, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком ЗУБР, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук). Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 0534 або в медичному закладі в лікаря категорично відмовився, що було зафіксовано на портативний відеореєстратор 858574. Водія ОСОБА_1 , відсторонено від права керування, чим порушив п.2.5.ПДР. Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник Волкович Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови. Зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували, що мотоблок «ЗУБР», яким керував ОСОБА_1 за своїми технічними та конструктивними характеристиками є транспортним засобом у розумінні законодавства України. Посилається на те, що у матеріалах справи відсутні документи щодо конкретної моделі мотоблока, його технічних характеристик, потужності двигуна, конструкції, заводського призначення, можливості перевезення пасажирів чи вантажів, наявності конструктивно передбаченого місця водія, а також інші документи, які дозволили б зробити достовірний висновок щодо його правового статусу. Вважає, саме по собі зазначення в протоколі назви «мотоблок ЗУБР» не може бути достатнім доказом того, що такий пристрій є транспортним засобом у розумінні ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що мотоблок є саморобним, призначений для виконання сільськогосподарських робіт, роботу на якому здійснюється оператором, що їде по землі, без посвідчення водія, не підлягає державній реєстрації як транспортний засіб, тому суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП. Стверджує, що з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було обґрунтовано задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_2 таких положень ПДР, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку мотоблоку під керуванням ОСОБА_2 та пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння.
Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явились. Захисник надіслав заяву про розгляд справи без їх участі.
За таких обставин суд апеляційної інстанції розглядає справу без їх участі, оскільки їх явка не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 667523, вбачається що 16.05.2026 року о 14 год. 48 хв. в с. Нивки, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком ЗУБР, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук). Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 0534 або в медичному закладі в лікаря категорично відмовився, що було зафіксовано на портативний відеореєстратор 858574. Водія ОСОБА_1 , відсторонено від права керування, чим порушив п.2.5.ПДР. Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 667523; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до закладу охорони здоров`я; рапортом поліцейського; оптичним диском з відеозаписами з портативного відео реєстратора (ZE5788-DVR- J47F4).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, не зважаючи на роз`яснення йому наслідків такої відмови, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.  
Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, працівниками поліції не допущено. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Посилання захисника на те, що мотоблок, яким керував ОСОБА_1 , не відноситься до транспортних засобів, є необґрунтованими.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб — це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Мотоблок, з`єднаний з причепом, фактично використовується як пристрій для перевезення вантажів або людей, що повністю підпадає під це визначення.
Згідно з тим же пунктом ПДР, механічний транспортний засіб — це засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Оскільки «мотоблок ЗУБР» обладнаний двигуном внутрішнього згоряння (чи електродвигуном), він є механічним пристроєм.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що відсутність реєстрації транспортного засобу або відсутність у водія права на керування ним не звільняє особу від відповідальності за керування таким засобом у стані сп`яніння. Вирішальним є сам факт руху механічного пристрою під керуванням нетверезої особи дорогами загального користування.
Як вбачається із відеозапису, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , який керував мотоблоком "Зубр", обладнаним сидінням та причепом, по дорозі загального користування. Отже, у даному випадку ОСОБА_1 був повноправним учасником дорожнього руху, який керував транспортним засобом, а тому несе відповідальність на загальних підставах, в розумінні ПДР та вимог ст.130 КУпАП.
Назва «мотоблок ЗУБР» вказує на конкретний бренд заводського походження, а не на саморобний пристрій. Захист суперечить сам собі, одночасно називаючи пристрій відомим брендом «ЗУБР» і стверджуючи, що він «саморобний».
Твердження захисту про те, що оператор нібито «йде по землі», спростовується матеріалами фіксації відеозаписом з бодікамер поліцейських, ОСОБА_1 рухався по дорозі загального користування, сидячи на причепі, він здійснював саме керування, а не йшов пішки.
Суб`єктом цього правопорушення є будь-яка особа, яка керує транспортним засобом. Закон не обмежує відповідальність лише тим особам, які мають посвідчення водія чи належним чином зареєстрували свій транспортний засіб. У разі керування без документів особа додатково несе відповідальність за ст. 126 КУпАП, але це не нівелює склад правопорушення за ст. 130 КУпАП. Керування незареєстрованим мотоблоком у стані сп`яніння становить навіть більшу загрозу для оточуючих.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1  в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
постановила:
Апеляційну скаргу адвоката Волкович Н.В. подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Т.С.Рябенька