Справа №588/341/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Лебедь О. В.	
Номер провадження 33/816/400/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пирогової О.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пирогової О.Т. на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 червня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 червня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він:
- 02 березня 2025 року о 15 год. 17 хв. у м. Тростянець по вул. Сосновий бір, 23 керував транспортним засобом RENAULT DASTER державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою газоаналізатору алкотестеру «Драгер 6820», тест №812, результат огляду становить позитивний 1,63 проміле алкоголю, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
- 02 березня 2025 року о 16 год. 25 хв. у м. Тростянець по вул. Героїв Крут керував транспортним засобом RENAULT DASTER державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6820» чи в медичному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Пирогова О.Т. звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просять постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях її підзахисного складу вказаного адміністративного правопорушення.
Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою без дотримання вимог КУпАП, практики Європейського суду з прав людини та Конституції України.
Апелянт вказує, що для встановлення, що особа керує транспортним засобом у стані сп`яніння, насамперед, транспортний засіб має бути законно зупинений працівниками поліції, останні мають виявити порушення Правил дорожнього руху, зафіксувати його за допомогою технічних засобів та повідомити про це водія, керуючись нормами Закону України «Про Національну поліцію», що, у даному випадку, дотримано не було, а тому, законність подальшої процедури виявлення «нетверезого водія», є сумнівною.
Крім того, апелянт зауважує, що докази, які були враховані суддею суду першої інстанції при встановленні винуватості ОСОБА_1 , не можуть бути визнаними належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Так, як вказує апелянт, відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду поліцейськими, в зв`язку з чим і відмовився ставити підписи як в чекдрагері, так і в протоколі, але в порушення вимог ст. 266 КУпАП, можливості пройти переогляд йому надано не було. При цьому, направлення на огляд ОСОБА_1 приєднане до матеріалів справи у час вказаний в ньому, а саме 15 год. 43 хв., не виписувалось, останньому не видавалось, що підтверджується дослідженим відеозаписом. Крім того, і сам протокол серії ЕПР1 № 260467 від 02 березня 2025 року є незаконним, оскільки, сам по собі факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не є підставою для притягнення водія до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, і якщо водієві не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за вказаною статтею, відсутні. Також, з огляду на те, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами тесту газоаналізатора Драгер, не вважав себе особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння і залишати автомобіль на місці зупинки, з об`єктивних причин, не міг, то сам і поїхав за місцем свого мешкання, яке розташоване в 500 метрах від зупинки, але там його вже чекав інший патрульний автомобіль, з метою складання ще одного протоколу.
На думку апелянта, з врахуванням того, що вищезазначені обставини суддею суду першої інстанції враховано не було, визнати оскаржувану постанову законною не можливо і дане рішення підлягає до скасування.
Доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пирогову О.Т. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог Закону при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що, дійсно, керував автомобілем, але заперечував вину в частині огляду на стан алкогольного сп`яніння, з посиланням на те, що виявляв бажання пройти такий огляд у лікарні, оскільки був не згоден з результатом газоаналізатору «Драгеру», проте, проїхати в лікарню поліцейські йому не пропонували і права не роз`яснювали.
У свою чергу, захисник Пирогова О.Т. в судовому засіданні такі пояснення свого підзахисного підтримала та додатково зазначала про незаконність зупинки ОСОБА_1 та безпідставність подальших вимог працівників поліції щодо пропозиції останньому пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Вказувала, що ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду поліцейськими, в зв`язку з чим і відмовився ставити підписи як в чекдрагері так і в протоколі, але в порушення вимог статті 266 КУпАП, можливості пройти переогляд йому надано не було, направлення на огляд, приєднане до матеріалів справи у час вказаний в ньому, а саме 15 год. 43 хв., не виписувалось, останньому не видавалось, а тому, цей доказ є неналежним та недопустима, а складений протокол - незаконним. Також, захисник зазначала, що ОСОБА_1 не вважав себе особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, йому не надано було можливість перепройти огляд, а залишати автомобіль на місці зупинки, з об`єктивних причин (були розташування військових поруч) він не міг, останній поїхав за місцем свого мешкання, яке розташоване в 500 метрах від зупинки за рогом. Але там на нього вже чикав інший патрульний автомобіль, а указана вулиця є тупиковою, не проїзною. Тобто, працівники поліції навмисно чекали його, з метою складання ще одного протоколу в підстрахування попереднього, і на її думку, мала місце провокації, а тому справа має бути закрита.
Проте, незважаючи на таку позицію захисника та особи, відносно якої було складено протокол, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260444 та серії ЕПР1 № 260467 від 02 березня 2025 року, результату тесту №812 від 02 березня 2025 року та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими 02 березня 2025 року о 15 год. 46 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту – 1,63 ‰, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорту помічника чергового ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, в якому зазначено обставини повідомлення на службу 102 від 02 березня 2025 року про перебування водія RENAULT DASTER державний номерний знак НОМЕР_1 у стані сп`яніння та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом.
Саме його даними, на спростовування доводів захисника, підтверджується законність зупинки транспортного засобу, під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , з метою перевірки відомостей, які надійшли на службу «102», виявлення працівниками поліції, під час спілкування, у водія ознак сп`яніння, що стало підставою для пропозиції останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Такий огляд ОСОБА_1 погодився пройти на місці зупинки транспортного засобу да допомогою газоаналізатора Драгер, за результатом якого було встановлено позитивний результат – 1,63 проміле. 
З огляду на такий результат, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при допустимій нормі 0,2 проміле, та що у разі незгоди з показником алкодестера, останній може пройти такий огляд у найближчому медичному закладі, куди вони його доставлять на службовому автомобілі, і така пропозиція була озвучена неодноразовою. ОСОБА_1 чіткої згоди на проходження огляду на визначення стану сп`яніння у лікарні не висловлював і не заперечував, що вживав спиртні напої, однак вказував, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував та пояснював, що до його домоволодіння залишилась незначна відстань.
При цьому, на спростовування доводів апелянтів, апеляційний суд зауважує, що вказаний відеозапис не підтверджує обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що працівниками поліції під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , чи під час проведення його огляду на стан сп`яніння, за наявності підозри перебування у такому стані, не було дотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 № 1452/735, що б вказувало на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений відносно останнього незаконно чи безпідставно.
Також, вказаним відеозаписом підтверджується те, що після складання відносно ОСОБА_1 протоколу, відповідно діючому законодавству, поліцейськими було роз`яснено останньому, що від керування транспортним засобом він відстороняється, а тому, посилання захисника на те, що при оформленні відносно її підзахисного другого протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, мала місце провокація, є надуманими та безпідставними, оскільки останній свідомо продовжив подальший рух, незважаючи на те, що це робити йому було заборонено.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що не виконав ОСОБА_1 і заборону щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зазначену у п. 2.9 Правил дорожнього руху, що було вірно встановлено суддею суду першої інстанції з врахуванням зібраних у справі доказів та свідчить про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та незаконність притягнення останнього до відповідальності за вказаною статтею, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.
Вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові, жодним чином не спростовано.
За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Пирогової О.Т. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.