ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 р. 	Справа № 440/6270/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 25.11.25 у справі № 440/6270/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом також – відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 27.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 12.09.2023 внаслідок травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 27.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 12.09.2023 внаслідок травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 20.09.2023 по 19.10.2023, з 22.10.2023 по 20.11.2023, з 29.11.2023 по 28.12.2023, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 20.09.2023 по 19.10.2023, з 22.10.2023 по 20.11.2023, з 29.11.2023 по 28.12.2023, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, за час перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 22.10.2023 по 20.11.2023 та з 29.11.2023 по 28.12.2023, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100 000,00 грн, за час перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 22.10.2023 по 20.11.2023 та з 29.11.2023 по 28.12.2023, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наголошує на неврахуванні судом першої інстанції того, що наданими позивачем до матеріалів справи доказами підтверджено, що додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 27.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 12.09.2023 внаслідок травми від 27.08.2023 позивач не отримував. Зазначає, що оскільки травма позивача тричі (20.10.2023, 17.11.2023, 24.01.2024) кваліфікована як тяжка згідно з Наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007, то до уваги має братися ступінь тяжкості, який був встановлений військово-лікарською комісією пізніше, а не безпосередньо після травми – 11.09.2023.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині прийняте з порушенням норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наголошує на неврахуванні судом першої того, що Військово-лікарською комісією визначено ступінь важкості поранення ОСОБА_1 як легкий, тому ненарахування та невиплата ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після травми від 27.08.2023 не є неправомірними діями та відповідають вимогам діючого законодавства.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині залишити без задоволення.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді вогнеметника, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 3998 солдат ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі н.п. Роботино Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового завдання в результаті ворожого артилерійського обстрілу отримав поранення, а саме: мінно - вибухова травма; перелом човноподібної кістки правої кисті без зміщення; акубаротравма, перфорація лівої барабанної перетинки. 
Не погодившись з відмовою у нарахуванні та виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), збільшеної до 100000 гривень, за періоди з 27.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 12.09.2023, з 20.09.2023 по 19.10.2023, з 22.10.2023 по 20.11.2023, з 29.11.2023 по 28.12.2023, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" /надалі - Постанова №704/ установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 /надалі - Порядок №260, у редакції, чинній на час спірних правовідносин/.
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:
підвищення посадового окладу;
надбавки;
доплати;
винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;
премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:
винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;
допомоги.
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Також у зв`язку з військовою агресією Росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" /надалі - Постанова № 168, у редакції, чинній на час спірних правовідносин/.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічні положення передбачає також Порядок №260.
Так, пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку № 260 /у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення) - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
За обставин цієї справи між сторонами виник спір, зокрема, щодо правомірності ненарахування та невиплати ОСОБА_1 . Військовою частиною НОМЕР_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн пропорційно за час перебування останнього на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням.
Аналіз викладених вище норм свідчить, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають на лікуванні або у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК.
Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Нормами Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000,00 гривень винагорода.
Як вже зазначено вище, пункт 12 розділу XXXIV Порядку № 260 визначає, що єдиною документальною підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
За обставин цієї справи у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданій Військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі н.п. Роботино Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового завдання в результаті ворожого артилерійського обстрілу отримав поранення, а саме: мінно - вибухову травму; перелом човноподібної кістки правої кисті без зміщення; акубаротравма, перфорація лівої барабанної перетинки. Поранення отримане під час проходження військової служби, у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості (а.с. 10).
Внаслідок травми від 27.08.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні:
- з 27.08.2023 по 29.08.2023 в КНП "Міська лікарня №9" Запорізької міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти хворого №10094 від 29.08.2023;
- з 29.08.2023 по 12.09.2023 в ВМКЦ Східного регіону (м. Дінпро), що підтверджується виписним епікризом №5636 від 12.09.2023.
Отже, матеріалами справи підтверджується той факт, що в періоди з 27.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 12.09.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманими травмами, пов`язаними із захистом Батьківщини, а тому за цей період відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 грн, оскільки умови, визначені у пункті 1-2 Постанови №168 (перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини), виконуються.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні відповідної частини позовних вимог, послався на те, що довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2024 за № 1518 підтверджуються виплати позивачу додаткової винагороди у серпні 2023 року в сумі 100 000,00 грн, у вересні 2023 року в сумі 41 935,48 грн, у жовтні в сумі 6666,67 грн, у лютому 2024 року в сумі 16 129,03 грн.
Проте колегія суддів погоджується з доводами позивача, що зазначеними виплатами не підтверджено виплату відповідачем додаткової винагороди за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, отриманою 27.08.2023.
Так, згідно з наданою під час апеляційного розгляду довідкою про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для оборони України за вих. № 5681 від 12 січня 2026 року, позивач у період з 01.07.2023 по 03.08.2023, з 08.08.2023 по 13.08.2023, з 22.08.2023 по 26.08.2023, з 27.01.2024 по 02.02.2024, з 04.02.2024 по 04.02.2024, з 24.05.2024 по 25.07.2024 брав безпосередню участь в бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районі Токмацької міської громади Пологівського району Запорізької області, Авдіївській міській громаді Покровського району Донецької області, Куп`янській міській громаді Куп`янського району Харківської області.
Згідно з довідкою від 10.06.2024 за № 1518 та відомостями з банківської виписки позивача слідує здійснення таких виплат відповідачем: 
- у серпні 2023 року (виплата липень, коли позивач брав безпосередню участь у відповідних заходах): 08.08.2023 - 20 249,43 грн. (щомісячне грошове забезпечення), 22.08.2023 - 100 308,37 грн (виплата додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях у липні 2023 року);
- у вересні 2023 року (за серпень, період, коли до 27.08.2023 позивач брав безпосередню участь у відповідних заходах): 08.09.2023 - 20 249,43 грн (щомісячне грошове забезпечення), 23.09.2023 (виплата додаткової винагороди бойових за частину серпня 2023 року до отримання бойової травми 27.08.2023) - 42 064,80 грн, 28.09.2023 - 20 249,43 грн (одноразова грошова допомога на оздоровлення);
- у жовтні 2023 року (виплата за вересень 2023 року): 10.10.2023 - 20 249,43 грн (щомісячне грошове забезпечення), 31.10.2023 - 6 687,23 грн (додаткова винагорода (бойові)).
Разом з цим у довідці №1518 від 10.06.2024 вказано, що у квітні 2024 року ОСОБА_1 відповідачем виплачено за лікування по пораненню 81 935,48 грн.
Згідно з поясненнями Військової частини НОМЕР_1 , наведеними у відзиві на позов, виплату за лікування по пораненню здійснено за періоди: з 29.08.2023 по 31.08.2023 - дев`ять тисяч шістсот сімдесят сім гривень 42 коп.; з 01.09.2023 по 12.09.2023 – сорок тисяч гривень 00 коп.; з 22.10.2023 по 31.10.2023 – тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят вісім гривень 06 коп.
Отже, відповідач не надав доказів нарахування та виплати позивачу, збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди у період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 27.08.2023 по 28.08.2023.
З огляду на наведене позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
За матеріалами справи судом також установлено, що позивач перебував у відпустках для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із пораненням, отриманим 27.08.2023:
- з 20.09.2023 по 19.10.2023, згідно з довідкою ВЛК Військової частини НОМЕР_3 № 2946 від 11.09.2023 солдату ОСОБА_1 , 1988 р.н., встановлено діагноз: Консолідуючий перелом (27.08.2023) човникоподібної кістки правого зап`ястя із задовільним співвідношенням уламків внаслідок мінно-вибухової травми (27.08.2023). Акубаротравма (27.08.2023) у вигляді перфорації лівої барабанної перетинки (Згідно з Наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма легкого ступеню);
- з 22.10.2023 по 20.11.2023, згідно з довідкою гарнізонної ВЛК НВМК «ГВКГ» № 19855 від 20.10.2023 солдату ОСОБА_1 , 1988 р.н., встановлено діагноз: закритий перелом (27.08.2023) човникоподібної кістки правої кисті без зміщення уламків (Згідно з Наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма тяжка);
- з 29.11.2023 по 28.12.2023, згідно з довідкою гарнізонної ВЛК НВМК «ГВКГ» № 21705 від 17.11.2023 солдату ОСОБА_1 , 1988 р.н., встановлено діагноз: консолідуючий перелом перелом (27.08.2023) човникоподібної кістки правої кисті з нестійкою комбінованою змішаною контрактурою правого променево-зап`яскового суглобу (Згідно з Наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма тяжка).
У подальшому, згідно з довідкою гарнізонної ВЛК НВМК «ГВКГ» № 1918 від 24.01.2024 солдату ОСОБА_1 , 1988 р.н., встановлено діагноз: перелом човноподібної кістки кисті, сповільнено консолідуючий перелом 27.08.2023, лікований консервативно без порушення функцій. Наслідки акубаротравми (27.08.2023) у вигляді глухоти на ліве вухо. Наслідки вибухової травми 27.08.2023, термічного опіку очей у вигляді кератопатії обох очей при гостроті зору 0,9Д на кожне око. Травма тяжка.
В періоди з 20.09.2023 по 19.10.2023, з 22.10.2023 по 20.11.2023, з 29.11.2023 по 28.12.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я для лікування вказаної травми.
Представником відповідача не надані суду докази виплати позивачу збільшеної до 100000 гривень винагороди за період з 22.10.2023 по 20.11.2023 та з 29.11.2023 по 28.12.2023.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не виплачено позивачу додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень, за період перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення у період з 22.10.2023 по 20.11.2023 та з 29.11.2023 по 28.12.2023.
Разом з цим, відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду у розмірі до 100000 грн за період з 20.09.2023 по 19.10.2023, суд першої інстанції, врахувавши доводи відповідача, виходив з того, що в довідці ВЛК Військової частини НОМЕР_3 № 2946 від 11.09.2023 вказано, що травма позивача є легкою.
Проте, дослідивши зміст довідок, колегія суддів установила, що довідки № 2946 від 11.09.2023, № 19855 від 20.10.2023, № 21705 від 17.11.2023, № 1918 від 24.01.2024 фактично містять один і той самий діагноз – перелом човноподібної кістки кисті, сповільнено консолідуючий перелом 27.08.2023.
Оскільки травма позивача тричі – 20.10.2023, 17.11.2023, 24.01.2024 у довідках ВЛК кваліфікована як тяжка згідно з Наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007, то колегія суддів погоджується з доводами позивача, що до уваги має братися ступінь тяжкості, який був встановлений військово-лікарською комісією пізніше, а не 11.09.2023.
Отже, позивач має право на отримання, збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди протягом строку перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 20.09.2023 по 19.10.2023 пропорційно дням перебування у відпустці.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у відповідній частині.
Доводи апеляційної скарги позивача у відповідній частині колегія суддів приймає у якості належних.
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції частково ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 31у, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 440/6270/24 скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 27.08.2023 по 28.08.2023, внаслідок травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 27.08.2023 по 28.08.2023, внаслідок травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 20.09.2023 по 19.10.2023, з 22.10.2023 по 20.11.2023, з 29.11.2023 по 28.12.2023, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після травми від 27.08.2023, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 20.09.2023 по 19.10.2023, з 22.10.2023 по 20.11.2023, з 29.11.2023 по 28.12.2023, відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова