ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2026 року | Справа №160/18672/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕРПРОМБУД" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

01.07.2026 за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
– визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.06.2026 № 13836157/43925260;
– зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» податкову накладну від 20.05.2026 № 2 датою її первинного подання на реєстрацію.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 09.12.2022 товариство подало заявку на участь в електронному аукціоні з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» у справі про банкрутство № 904/5748/18, за результатами якого визнано переможцем аукціону та придбало цілісний майновий комплекс загальною площею 7111,3 кв.м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Дніпробудівська, буд. 16. Право власності на комплекс зареєстровано за товариством у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, об`єкт узято на облік як основний засіб та відображено у бухгалтерському обліку на субрахунку 103.
Позивач вказав, що 20.05.2026 єдиним учасником товариства прийнято рішення про продаж цілісного майнового комплексу, того ж дня укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу разом з майном з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кормо-транс-логістик», оформлено рахунок на оплату та видаткову накладну, 21.05.2026 покупцем повністю сплачено ціну договору, а 27.05.2026 підписано акт приймання-передачі. За наслідками цієї операції товариство склало податкову накладну від 20.05.2026 № 2 та подало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач зазначив, що реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав відповідності операції п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, у зв`язку з чим товариство надало контролюючому органу письмові пояснення та копії первинних, розрахункових і бухгалтерських документів, а на вимогу контролюючого органу – додаткові пояснення з документами. Попри це комісією прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Позивач наполягав, що ним надано вичерпний пакет документів, які підтверджують реальність господарської операції та достовірність відомостей податкової накладної, а оскаржуване рішення є невмотивованим: у ньому не зазначено, які саме документи складено чи оформлено з порушенням законодавства та в чому таке порушення полягає. Наведені в графі «Додаткова інформація» мотиви стосуються операцій з придбання послуг, а не операції з постачання цілісного майнового комплексу, відображеної у спірній податковій накладній. З цих підстав позивач звернувся до суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді Ремез К.І.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
16.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідач-1 зазначив, що реєстрацію податкової накладної зупинено правомірно за наслідками автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків; за результатами розгляду наданих платником пояснень та документів комісія регіонального рівня дійшла висновку про недостатність і невідповідність поданих документів, у зв`язку з чим прийняла рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Відповідач-1 наголосив, що прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної належить до дискреційних повноважень контролюючого органу, а тому суд не уповноважений зобов`язувати відповідача зареєструвати податкову накладну.
16.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, обґрунтоване зацікавленістю контролюючого органу в участі його представника, а також обмеженням права на касаційне оскарження рішення, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження.
16.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, за змістом аналогічний відзиву відповідача-1, в якому відповідач-2 також проти задоволення позовних вимог заперечував та наголошував на дискреційному характері повноважень щодо реєстрації податкових накладних.
20.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав заявлені вимоги, вказавши, що відповідачі не спростували факту надання товариством повного пакета документів, не зазначили жодного документа, складеного або оформленого з порушенням законодавства, а доводи про дискреційність повноважень не звільняють контролюючий орган від обов`язку вмотивувати своє рішення.
Дослідивши подане клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, суд зазначає про таке.
Частиною 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
За приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі «Axen v. Germany», рішення від 25.04.2002 у справі «Varela Assalino contre le Portugal»). У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Враховуючи наведені норми, а також те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання відповідача-1 слід відмовити.
Згідно з положеннями ст. 262 КАС України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 43925260) зареєстроване як юридична особа 19.01.2021, обліковується як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська державна податкова інспекція, є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 439252604679).
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача є 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.; серед інших видів діяльності зазначені, зокрема, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.
Відповідно до протоколу про проведення аукціону від 12.12.2022 № BRD001-UA-20221201-55163, складеного за результатами повторного аукціону з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» (ідентифікаційний код юридичної особи 00117274) у справі № 904/5748/18 про банкрутство, переможцем аукціону визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд»; ціна продажу лота становить 4 809 168,00 грн без ПДВ.
Оплату придбаного на аукціоні майна підтверджено заключною випискою АТ КБ «ПриватБанк» за 16.12.2022 по рахунку позивача, згідно з якою 16.12.2022 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» перераховано 4 336 883,04 грн з призначенням платежу «Оплата за нерухоме та рухоме майно ТОВ «ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» за лот № 00001 згідно протоколу ТОРГІВ № BRD001-UA-20221201-55163 від 12.12.2022р.».
Згідно з актом № 1 про придбання майна на аукціоні від 21.12.2022 Публічне акціонерне товариство «Енергогідромеханізація» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» прийняло цілісний майновий комплекс загальною площею 7111,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Дніпробудівська, будинок 16.
Право власності позивача на зазначений цілісний майновий комплекс посвідчено свідоцтвом, виданим 09.03.2023 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Яловою О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 366; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 639578212104, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 325253315 від 09.03.2023.
Відомості про об`єкт оподаткування подано позивачем контролюючому органу за формою № 20-ОПП згідно з повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, від 07.04.2023, у якому зазначено цілісний майновий комплекс за адресою: Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вулиця Дніпробудівська, буд. 16, реєстраційний номер об`єкта оподаткування 639578212104; на документі проставлено відмітку «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО».
Відповідно до акта приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів типової форми № ОЗ-1 від 01.08.2023 цілісний майновий комплекс уведено в експлуатацію та зараховано на субрахунок 103 за первісною (балансовою) вартістю 4 539 662,23 грн.
Згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 103 за 2023 рік цілісний майновий комплекс обліковувався у складі основних засобів позивача за вартістю 4 539 662,23 грн, загальне сальдо за рахунком становило 5 022 430,50 грн.
Позивачем подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023, 2024, 2025 та 2026 роки, а також уточнюючу податкову декларацію за 2026 рік, у яких відображено податкові зобов`язання за об`єктами нежитлової нерухомості; на деклараціях проставлено відмітку «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО».
Сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підтверджено платіжною інструкцією в національній валюті від 23.04.2026 № 14 на суму 46 118,56 грн та платіжною інструкцією в національній валюті від 11.06.2026 № 19 на суму 15 372,85 грн.
Рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» від 20.05.2026 № 1905/26, справжність підпису на якому засвідчено приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношликом В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 768, вирішено продати цілісний майновий комплекс загальною площею 7111,3 кв.м за ціною не нижче балансової вартості об`єкта, яка становить 5 306 593,51 грн, у тому числі ПДВ 884 432,25 грн, та уповноважено директора товариства на підписання договору купівлі-продажу.
20.05.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кормо-транс-логістик» (ідентифікаційний код юридичної особи 37380270, покупець) укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу разом з майном, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношликом В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 769. Згідно з п. 2.1 договору продаж предмета договору вчиняється за ціною 5 306 593,51 грн, у тому числі ПДВ 884 432,25 грн, яку покупець зобов`язується сплатити впродовж трьох банківських днів з дня посвідчення договору.
На виконання умов договору позивачем виписано рахунок на оплату від 20.05.2026 № 1 на суму 5 306 593,51 грн, у тому числі ПДВ 884 432,25 грн, та видаткову накладну від 20.05.2026 № 1 на ту саму суму з номенклатурою «Цілісний майновий комплекс» у кількості 1 шт.
Згідно з випискою АТ «Банк Альянс» по рахунку позивача № НОМЕР_1 за 21.05.2026 на рахунок позивача 21.05.2026 надійшли кошти в сумі 5 306 593,51 грн від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо-транс-логістик» з призначенням платежу «за цілісний майновий комплекс згідно договору купівлі-продажу від 20.05.26, Сума 5 306 593,51 грн ПДВ (20%) 884 432,25 грн».
27.05.2026 сторонами договору підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу разом з майном, за яким продавець передав, а покупець прийняв об`єкт та майно, у тому числі малоцінні швидкозношувані предмети й устаткування на виробничій базі в кількості 27 одиниць; у п. 3 акта зафіксовано, що покупцем сплачено загальну вартість комплексу в розмірі 5 306 593,51 грн, у тому числі ПДВ 884 432,25 грн.
Згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 103 за травень 2026 року цілісний майновий комплекс вартістю 4 539 662,23 грн та інші об`єкти основних засобів списано з обліку, сальдо на кінець періоду за рахунком становить нуль.
05.06.2026 позивачем подано заяву про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП, у якій щодо цілісного майнового комплексу зазначено стан об`єкта оподаткування «6»; на документі проставлено відмітку «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО».
За наслідками операції з постачання цілісного майнового комплексу позивачем складено податкову накладну від 20.05.2026 № 2, отримувач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Кормо-транс-логістик» (індивідуальний податковий номер 373802705693), з номенклатурою товару «Цілісний майновий комплекс», код згідно з УКТЗЕД/ДКПП – 00119, кількість – 1 шт., обсяг постачання без урахування податку на додану вартість – 4 422 161,26 грн, сума податку на додану вартість – 884 432,25 грн, загальна сума коштів, що підлягають сплаті, – 5 306 593,51 грн.
Згідно з квитанцією № 1 від 05.06.2026, реєстраційний номер 9163354787, реєстрацію податкової накладної від 20.05.2026 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено. У квитанції зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 00119 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165); показник «D» – 2,8340 %, «Рпоточ» – 0. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
10.06.2026 позивачем надано контролюючому органу письмові пояснення щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 20.05.2026 № 2 з доданими до них копіями документів.
Відповідно до повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкових накладних / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 16.06.2026 № 13825801/43925260 позивачу запропоновано надати копії документів, зокрема первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, транспортування продукції, та інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній.
У графі «Додаткова інформація» повідомлення від 16.06.2026 № 13825801/43925260 зазначено: «Встановлено формування реєстраційного ліміту за рахунок операцій із придбання послуг (код ДКПП 49.41) в значних обсягах за відсутності об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання в господарській діяльності, що також формує податковий кредит та як результат призводить до заниження позитивного значення (р. 18 Декларації з податку на додану вартість). Надати відповідні пояснення та документи щодо економічної доцільності та причини вищезазначеного».
17.06.2026 на виконання зазначеного повідомлення позивачем подано додаткові пояснення та копії документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної.
Рішенням комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.06.2026 № 13836157/43925260 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 20.05.2026 № 2. Як підставу відмови у рішенні позначено «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».
У графі «Додаткова інформація» рішення від 23.06.2026 № 13836157/43925260 зазначено: «Встановлено формування реєстраційного ліміту за рахунок операцій із придбання послуг (код ДКПП 49.41) в значних обсягах за відсутності об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання в господарській діяльності, що також формує податковий кредит та як результат призводить до заниження позитивного значення (р. 18 Декларації з ПДВ). Відсутні обґрунтовані пояснення та документи щодо економічної доцільності та причини придбання вищезазначених послуг».
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку – дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої – дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів – дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг – дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі – Порядок № 1165).
Відповідно до пп. 4, 5 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у п. 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пп. 6, 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Пунктами 10, 11 Порядку № 1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. У квитанції зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пп. 2–4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст. 42 Кодексу.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з п. 10 Порядку № 520 комісія регіонального рівня може прийняти рішення про надіслання платнику податку повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п. 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до п. 1 додатка 3 до Порядку № 1165 критерієм ризиковості здійснення операції є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії, який має бути обґрунтованим і вмотивованим, а підстава відмови, визначена п. 11 Порядку № 520, – кореспондувати фактичним обставинам, установленим за наслідками розгляду поданих платником пояснень та документів. Обираючи як підставу відмови надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства, контролюючий орган зобов`язаний зазначити, які саме документи він вважає складеними / оформленими з порушенням законодавства та в чому конкретно таке порушення полягає. Інакше платник податку позбавляється можливості усунути виявлені недоліки, а суд – можливості перевірити правомірність рішення.
Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 23.06.2026 № 13836157/43925260 комісія зазначила надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства.
Разом з тим оскаржуване рішення не містить переліку документів, які комісія вважає складеними / оформленими з порушенням законодавства, не містить посилання на норми законодавства, вимоги яких, на думку контролюючого органу, порушено при складенні чи оформленні таких документів, а також не містить опису самих порушень.
Суд звертає увагу, що інша передбачена п. 11 Порядку № 520 підстава – ненадання платником податку письмових пояснень та/або копій документів відповідно до п. 5 цього Порядку – в оскаржуваному рішенні не зазначена. Отже, контролюючий орган не заперечує ані факту надання позивачем письмових пояснень, ані факту надання ним копій документів; спірним є лише твердження про порушення при їх складенні / оформленні, яке жодним чином не конкретизовано.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання квитанції від 05.06.2026 та повідомлення від 16.06.2026 № 13825801/43925260 позивач подав контролюючому органу письмові пояснення від 10.06.2026 і від 17.06.2026 з доданими до них копіями документів, зокрема установчих та реєстраційних документів, документів про набуття права власності на цілісний майновий комплекс, договору купівлі-продажу від 20.05.2026, рахунку на оплату, видаткової накладної, акта прийому-передачі, банківської виписки, регістрів бухгалтерського обліку, податкових декларацій та повідомлень за формою № 20-ОПП. Зазначені документи за своїм видом відповідають переліку, наведеному в п. 5 Порядку № 520.
Окремої оцінки потребує зміст графи «Додаткова інформація» оскаржуваного рішення.
Із наведеного у цій графі формулювання вбачається, що фактичним мотивом відмови стало не оформлення поданих позивачем документів, а висновок контролюючого органу про формування реєстраційного ліміту за рахунок операцій із придбання послуг за кодом ДКПП 49.41 у значних обсягах за відсутності об`єктивних умов (можливостей) їх використання в господарській діяльності.
Проте предметом спірної податкової накладної від 20.05.2026 № 2 є операція з постачання (продажу) цілісного майнового комплексу з кодом згідно з УКТЗЕД/ДКПП 00119, а не операції з придбання послуг за кодом ДКПП 49.41. Наведені в графі «Додаткова інформація» мотиви стосуються інших господарських операцій позивача, які не відображені у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, а тому не можуть бути покладені в основу рішення про відмову в її реєстрації.
Крім того, твердження контролюючого органу про відсутність у позивача об`єктивних умов (можливостей) використання послуг за кодом ДКПП 49.41 у господарській діяльності спростовується наявними в матеріалах справи відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якими до видів економічної діяльності позивача належать, зокрема, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту та 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.
Суд також зазначає, що підстава зупинення реєстрації податкової накладної, наведена у квитанції від 05.06.2026 (відповідність операції п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій), не має логічного зв`язку з мотивом, наведеним у графі «Додаткова інформація» оскаржуваного рішення. Витребувавши в позивача пояснення щодо операцій з придбання послуг, контролюючий орган не навів жодних доводів щодо самої операції з постачання цілісного майнового комплексу, реальність якої підтверджена наданими документами.
Досліджені судом докази у їх сукупності підтверджують реальність господарської операції, за наслідками якої складено спірну податкову накладну, а саме: наявність у позивача права власності на предмет постачання, підтвердженого свідоцтвом від 09.03.2023 та відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; облік об`єкта у складі основних засобів позивача; прийняття рішення про продаж уповноваженим органом товариства; укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.05.2026, зареєстрованого в реєстрі за № 769; оформлення рахунку на оплату та видаткової накладної; отримання оплати в повному обсязі, підтверджене банківською випискою від 21.05.2026; фактичну передачу об`єкта за актом прийому-передачі від 27.05.2026; списання об`єкта з бухгалтерського обліку; подання відомостей за формою № 20-ОПП про зміну стану об`єкта оподаткування.
Відомості, зазначені у податковій накладній від 20.05.2026 № 2 (найменування контрагента, його індивідуальний податковий номер, номенклатура, обсяг постачання та сума податку на додану вартість), відповідають змісту договору купівлі-продажу, рахунку на оплату, видаткової накладної, акта прийому-передачі та банківської виписки.
Наведене свідчить, що позивач надав контролюючому органу документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а контролюючий орган, приймаючи оскаржуване рішення, не довів наявності передбаченої п. 11 Порядку № 520 підстави для відмови.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Оцінивши зміст оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що воно не містить чіткого визначення підстав та мотивів відмови в реєстрації податкової накладної, ґрунтується на обставинах, які не стосуються операції, відображеної у спірній податковій накладній, а тому є необґрунтованим та таким, що прийняте не у спосіб, визначений законом.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.06.2026 № 13836157/43925260 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.05.2026 № 2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну від 20.05.2026 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних суд зазначає таке.
Відповідачами у відзивах на позовну заяву вказано, що вимога про зобов`язання зареєструвати податкову накладну стосується дискреційних повноважень контролюючого органу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження – це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з абз. 3 п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій / прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та спрямований на недопущення свавілля в органах влади.
Постановою Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Отже, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків.
Відповідно до пп. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної податкової служби відповідного рішення суду). У разі надходження до Державної податкової служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абз. 10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, законодавством не передбачено іншого ефективного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінного від зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права.
За таких обставин для відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 20.05.2026 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її первинного подання на реєстрацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачі під час розгляду справи не довели правомірності оскаржуваного рішення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 6 656,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 30.06.2026 № 22. Разом з тим позивачем заявлено одну основну вимогу немайнового характеру та одну похідну, позовна заява подана за допомогою підсистеми «Електронний суд».
За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн за одну основну позовну вимогу, тобто по 1 331,20 грн з кожного відповідача.
Зайво сплачений судовий збір може бути повернуто за відповідним клопотанням позивача.
Докази понесення витрат на професійну правничу допомогу суду не надано, зазначене питання судом не вирішується.
Керуючись ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 143, 241–246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.06.2026 № 13836157/43925260 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.05.2026 № 2.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» податкову накладну від 20.05.2026 № 2 датою її первинного подання на реєстрацію.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 44118658, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 43925260, місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище Слобожанське, вул. Виробнича, буд. 15, офіс 3) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 331,20 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерпромбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 43925260, місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище Слобожанське, вул. Виробнича, буд. 15, офіс 3) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез