ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2026 р. Справа№ 910/4004/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гончарова С.А.
суддів: Сибіги О.М. 
Тищенко О.В. 

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,
за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 03.06.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської прокуратури 
на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 
у справі № 910/4004/25 (суддя - Ващенко Т.М.)
за позовом Керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради 
до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ Торг"
до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Е-Моторс" 
про скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсним протоколу, розірвання договору, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Подільської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради (надалі - позивач, Київрада) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ Торг" (надалі - відповідач-1 , ТОВ "БТБ Торг") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Е-Моторс" (надалі - відповідач-2, ТОВ"Е-Моторс") про скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсним протоколу, розірвання договору, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у позові відмовлено повністю. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, 14.10.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Київська міська прокуратура звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 по справі № 910/4004/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що земельна ділянка передавалась в оренду для експлуатації майнового комплексу, а фактично використовується під платне паркування транспорту, розміщення КПП, кіосків, господарчих блоків, це порушує ст. 96 ЗК України (обов`язок використовувати землю за цільовим призначенням) та ст. 25 Закону «Про оренду землі».
Апелянт вказує, що порушення підтверджені оглядами земельної ділянки від 30.10.2024 та 31.10.2024 за участю профільних спеціалістів і слідчих дій у межах кримінального провадження
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що суд помилково вважав, що не встановлено, хто саме облаштував паркування і отримує прибуток, на думку прокуратури, відповідальність за нецільове використання несе орендар (ТОВ «БТБ ТОРГ») незалежно від доведеності отримання прибутку - це прямо випливає з умов договору (п. 2.1, 2.4, 5.1, 8.4, 11.5).
Скаржник зазначає, що суд взагалі не оцінив вимогу про знесення будівлі Г (23,8 кв.м), яка розташована за межами орендованої земельної ділянки, ця будівля не передавалась відповідачам у користування/власність - підтверджено даними Держреєстру, землевпорядною документацією, рішенням Київради.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2025 апеляційну скаргу Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 залишено без руху. Роз`яснено Київській міській прокуратурі, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі та докази направлення апеляційної скарги з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю "Е-Моторс".
24.10.2025 (згідно дати звернення до системи "електронний суд") від Київської міської прокуратури до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме докази сплати судового збору на суму 18 168, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2341 від 16.10.2025. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25. Витребувано матеріали справи № 910/4004/25 у Господарського суду міста Києва. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 судовому засіданні 03.12.2025.
Судові засідання призначені до розгляду 03.12.2025, 15.01.2026 та 18.03.2026 не відбулись, у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко О.В. та Гончарова С.А. у відпустках.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 призначено до розгляду у судовому засіданні справу № 910/4004/25 за апеляційною скаргою Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 на 15.01.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 призначено до розгляду у судовому засіданні справу №910/4004/25 за апеляційною скаргою Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 на 18.03.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2026 призначено до розгляду у судовому засіданні справу №910/4004/25 за апеляційною скаргою Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 на 29.04.2026.
29.04.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ Торг" до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з участю представника у іншому судовому засіданні.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 відкладено розгляд апеляційної скарги Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 на 20.05.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2026 відкладено розгляд апеляційної скарги Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 на 03.06.2026.
У судове засідання, що відбулось 03.06.2026 з`явились прокурор та представник позивача, надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах. Представники відповідачів не з`явились, відповіда-1 про час дату та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно інформації наявної в системі «Електронний суд», відповідач-2 про час дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням штрих-код №R067179910273 та повідомленням про розгляд справи на сайті Судової влади України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Керівник Подільської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ Торг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Е-Моторс", відповідно до прохальної частини якого пред`явлено такі вимоги:
- скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації і Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича від 16.07.2013 за № 4022709 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - про проведення державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" (код ЄДРПОУ: 38732094) на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер якого 106668680000 (майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Г, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м);
- визнати недійсним протокол № 3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" від 30.07.2014 в частині передачі ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "БТБ ТОРГ" об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106668680000, номер запису про право власності 1679013 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 18.07.2014, індексний номер 6389727), а саме п. 2.2. цього Протоколу;
- скасувати рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороза Данила Сергійовича від 14.08.2014 за № 15155І769 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстрацію відомостей про речове право від 05.08.2014 за № 6683306 - право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (код ЄДРПОУ: 38954038) на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер якого 106668680000 (майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Г, загальної площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м), припинивши право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (код ЄДРПОУ: 38954038) на нього;
- припинити дію договору оренди земельної ділянки (з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 загальною площею 0,671 га за адресою: м. Київ, просп. Георгія Гонгадзе, 18-і), укладеного 21.03.2024 Київською міською радою (код ЄДРПОУ: 22883141) з Товариством з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (код ЄДРПОУ: 38954038), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 21.03.2024 та зареєстрованого у реєстрі за № 240, шляхом його розірвання (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2902241380000);
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (код ЄДРПОУ: 38954038) усунути перешкоди у користуванні Київською міською радою (код ЄДРПОУ: 22883141) земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 загальною площею 0,671 га за адресою: м. Київ, Гонгадзе Георгія, 18-і, а також прилеглою до неї територією шляхом знесення самочинно побудованих об`єктів - майнового комплексу за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Г, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м.
В обґрунтування заявлених вимог прокурор вказує, що прокурорами Подільської окружної прокуратури міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42017І01070000045 від 06.02.2017 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1 КК України.
В ході досудового розслідування зазначеного вище кримінального провадження отримано матеріали, які свідчать про порушення вимог чинного законодавства при будівництві та реєстрації речових прав на об`єкти самочинного будівництва (майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект "Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б. загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Г, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м, реєстраційний номер якого 106668680000), а також нецільове використання земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 загальною площею 0,671 га за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.06.2013 у справі №754/9473/13 за Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" (код ЄДРПОУ: 38732094) визнано право власності на майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м.
12.07.2013 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України прийнято заяву представника ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" щодо державної реєстрації речових прав на зазначене майно, після чого згідно з рішенням останнього від 16.07.2013 за № 4022709 зареєстровано речові права на зазначений вище майновий комплекс за ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та видано відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно.
Згідно з протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" №3 від 30.07.2014 ОСОБА_1 , як засновнику зазначеного товариства, враховуючи укладення договору купівлі - продажу корпоративних прав № 140730 від 30.07.2014, надано згоду на передачу частини своєї частки у розмірі 50 % (оцінено в 500 гривень) статутного капіталу ТОВ "БТБ ТОРГ" на користь ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД".
Також, згідно з протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" № 3 від 30.07.2014 введено ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" до складу учасників ТОВ "БТБ ТОРГ".
Крім того, згідно з протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" № 3 від 30.07.2014 ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" зазначений вище майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106668680000) передано в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "БТБ ТОРГ".
Згідно з протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" № 4 від 16.10.2014 надано згоду на вихід ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" зі складу учасників ТОВ "БТБ ТОРГ" та передачу його частки, у повному обсязі, у розмірі 50 % статутного капіталу ТОВ "БІБ ТОРГ" на користь учасника товариства ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу корпоративних прав № 0730 від 16.10.2014.
У подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Е-Моторс" (відповідач-2 у даній справі).
Постановою Київського апеляційного суду від 29.10.2024 рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25.06.2013 у справі № 754/9473/13 скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" до ОСОБА_2 , за участю ТОВ "БТБ ТОРГ" про визнання права власності на зазначений вище майновий комплекс відмовлено.
Підстави (рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25.06.2013 у справі № 754/9473/13), які слугували для проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" та у подальшому за ТОВ "БТБ ТОРГ" на майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м., втратили чинність, рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороза Данила Сергійовича від 14.08.2014 за № 15155769 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запис № 6683306 від 12.07.2013 про реєстрацію відомостей про речове право - право власності товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (код ЄДРПОУ: 38954038) на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер якого 106668680000, підлягають скасуванню, право власності ТОВ "БТБ ТОРГ" (код ЄДРПОУ: 38954038) на це майно - припиненню, а протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" № 3 від 30.07.2014 в частині передачі зазначеного майно в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "БТБ ТОРГ" - визнанню недійсним.
Суд першої інстанції відмовляючи в частині задоволені позовних вимог про скасування реєстрації прав, визнання недійсним протоколу зборів та припинення права власності на майновий комплекс керувався правовою позицією Великої Палати ВС (постанова від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22), згідно з якою єдиними належними способами захисту прав власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, є вимога про знесення такого майна або про визнання права власності на нього за власником землі - відповідно до ст. 376 ЦК України. Скасування реєстраційних рішень чи протоколу зборів, на думку суду, юридичну долю самочинного будівництва не вирішує і прав власника земельної ділянки не відновлює, а тому такі вимоги визнані неефективними способами захисту.
Так, відмовляючи в частині задоволені позовних вимог про розірвання договору оренди суд першої інстанції визнав недоведеним факт істотного порушення умов договору: з наявних доказів (протоколів огляду ділянки) неможливо встановити, хто саме облаштував паркувальний майданчик і отримує прибуток від нього, а також чи є це діяльністю саме ТОВ «БТБ ТОРГ». Крім того, оскільки договір укладено на 15 років лише в березні 2024 року, відсутність дозвільних документів на будівництво станом на момент подання позову суд не визнав доказом нецільового використання ділянки.
Водночас, в частині знесення самочинного будівництва відмовляючи у задоволені позовних вимог у вказаній частині вважав головним, що Київська міська рада, приймаючи рішення від 02.11.2023 про передачу ділянки в оренду ТОВ «БТБ ТОРГ» саме для експлуатації наявного майнового комплексу, була обізнана про самочинний характер цієї забудови, тобто свідомо розпорядилася ділянкою з урахуванням існуючих об`єктів. Тому, за висновком суду, позивач не довів, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні чи розпорядженні ділянкою - а це самостійна підстава для відмови в позові. Додатково суд зазначив, що знесення є крайньою мірою, застосовною лише після вичерпання інших заходів реагування (перебудова тощо), яких прокурор не вимагав.
Проте, колегія суддів дослідивши матеріали даної справи, вважає правові висновки суду першої інстанції помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі, згідно з вимогами ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу.
Водночас, передана в оренду земельна ділянка використовується ТОВ «БТБ ТОРГ» під іншу ціль - паркування транспортних засобів на платній основі, розміщення КПП, малих архітектурних форм, господарчих споруд, а не для експлуатації та обслуговування майнового комплексу , що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м.
Так, відповідно до ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об`єктом оренди є земельна ділянка.
В пунктах 2.1, 2.4, 5.1, 8.4 спірного Договору сторони погодили, що орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, тобто для експлуатації та обслуговування майнового комплексу , що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м.
Згідно з умовами п. 11.5 Договору він може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у п.п. 5.1 та 8.4. Договору.
Водночас, у ході досудового розслідування кримінального провадження № 42017101070000045 та судового розгляду встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 та прилегла до неї територія використовується ТОВ «БТБ ТОРГ» не за цільовим призначенням , що є порушенням умов договору та інтересів держави в особі Київської міської ради.
Як вже зазначалось, 30.10.2024 слідчим у ході досудового розслідування кримінального провадження № 42017101070000045 здійснено огляд земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 в ході якого встановлено, що зазначена земельна ділянка використовується в інших цілях ніж передбачено умовами Договору, являє собою автомобільний паркувальний майданчик.
31.10.2024 за участю спеціалістів (заступника начальника відділу здійснення державного контролю за використанням земель Департаменту контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру, головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за охороною земель, родючістю грунтів та інспекторською діяльністю Департаменту контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру, державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель відділу контролю за використанням та охороною земель управління інспекційного контролю Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснено огляд земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 в ході якого встановлено, що зазначена земельна ділянка використовується в комерційних цілях платного паркування транспортних засобів.
Крім того, відповідачем-1 без дозвільних документів та погодження з власником (розпорядником) земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 окрім облаштування паркувального майданчика розміщено на ній малі архітектурні форми (КПП, кіоски, господарчі блоки), що підтверджується протоколами огляду місця події (п. п. 19, 20 додатків до позовної заяви), землевпорядною документацією щодо земельної ділянки з кадастром номером 8000000000:91:193:0134 за адресою: м. Київ, просп. Георгія Гонгадзе, 18-і з витягом з ДЗК про земельну ділянку (п. 13 додатку до позовної заяви), рішенням Київської міської ради від 02.11.2023 за № 7257/7298 (п. 14 додатку до позовної заяви), рішенням Київської міської ради від 02.11.2023 за № 7257/7298, спірним Договором (п. 15 додатку до позовної заяви), інформацією Департаменту містобудування та архітектури від 13.02.2025 за № 055-2586 (п. 18 додатку до позовної заяви), а також іншими доказами, що наявні в матеріалах справи
Доводи суду про відсутність істотних порушень умов договору не кореспондуються з вимогами ст. 96 Земельного кодексу України, якою на орендарів покладено обов`язок забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, а також з умовами договору оренди земельної ділянки
Висновки суду про те, що позивачем не доведено факт використання землі для паркування транспортних засобів саме відповідачем спростовується матеріалами справи, в тому числі долученими прокурором доказами, які отримано в порядку КПК України.
Крім того, суд не врахував, що слідчі дії, які підтверджують використання землі не за призначенням, проведено за участю уповноважених осіб органів контролю, у тому числі з земельних відносин.
Також, судом залишено поза увагою, що вимогами законодавства покладено обов`язки використання землі згідно з умовами договору оренди земельної ділянки на орендаря, а відтак за допущені порушення на земельній ділянці саме орендар несе юридичну відповідальність (незалежно від наявності доказів щодо отримання прибутку від послуг паркування).
Так, земля під самочинно побудовану будівлю Г, загальною площею 23,8 кв.м, відповідачам в користування (власність) не передавалася, що підтверджується як інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.п. 1,2 додатку до позовної заяви), землевпорядною документацією щодо земельної ділянки з кадастром номером 8000000000:91:193:0134 за адресою: м. Київ, просп. Георгія Гонгадзе, 18-і з витягом з ДЗК про земельну ділянку (п. 13 додатку до позовної заяви), рішенням Київської міської ради від 02.11.2023 за № 7257/7298 (п. 14 додатку до позовної заяви), рішенням Київської міської ради від 02.11.2023 за № 7257/7298, спірним Договором (п. 15 додатку до позовної заяви), постановою Київського апеляційного суду від 29.10.2024 у справі № 754/9473/13-ц, а також іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.07.2025 у справі № 910/2389/23, суд дійшов висновку, що невідповідність чи неповна відповідність позовних вимог належному способу захисту не може бути підставою для відмови в позові з формальних підстав, якщо прагнення позивача не викликає сумніву, а позовні вимоги можна витлумачити відповідно до належного способу захисту прав (п. 148 Постанови). Протилежний підхід не відповідав би завданням господарського судочинства (стаття 2 ГПК України). Близькі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/7803/21, від 20.09.2023 у справі № 910/3453/22, від 01.11.2023 року у справі № 910/7987/22.
У свою чергу, якщо невідповідність способу захисту критеріям належності та ефективності призводить до відмови в задоволенні позовних вимог, то в разі посилання позивача на неправильні (невідповідні предмету позову) законодавчі положення суд має застосувати відповідну законодавчу норму самостійно. Така помилка позивача не може слугувати підставою для відмови в позові (п. 148 Постанови).
У такому разі спосіб захисту опосередковується позовною вимогою, яка втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (п. 149 Постанови).
Рішення судів мають бути послідовними та містити у собі юридичну визначеність, при цьому сприяти росту довіри у суспільства, особливо в умовах воєнного стану, виправдовувати очікування населення, попереджати виникнення інших спорів та забезпечити суспільству гарантію, а відповідачі в свою чергу передбачити юридичні наслідки. Метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини»). У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін». Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідачі окрім нецільового використання земельної ділянки та прилеглої до неї території за відомо не мали підстав претендувати на отримання їх у користування, оскільки об`єкти нерухомого майна - майновий комплекс є самочинним будівництвом, право власності на яке не могло виникнути з факту його державної реєстрації та за відсутності будь-якого права на будівництво будь-яких споруд, внаслідок чого обмежуються її права в особі Київської міської ради.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про припинення дії договору оренди земельної ділянки укладеного 21.03.2024 Київською міською радою з Товариством з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" шляхом його розірвання та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" усунути перешкоди у користуванні Київською міською радою земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 загальною площею 0,671 га за адресою: м. Київ, Гонгадзе Георгія, 18-і, а також прилеглою до неї територією шляхом знесення самочинно побудованих об`єктів - майнового комплексу за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у відповідній частині.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).
У певних випадках спосіб захисту імперативно "прив`язаний" до певного складу правопорушення. У таких випадках можна стверджувати, що спосіб захисту визначений законом (встановлений законом), тобто термін "встановлений законом" означає не просто те, що він названий в законі (наприклад, є в переліку статті 16 ЦК України, статті 20 Господарського кодексу України), а те, що спосіб захисту за його змістом кореспондує конкретному правопорушенню. У цих випадках положення частини першої статті 5 ГПК України (аналогічне - у частині першій статті 5 ЦПК України) вимагає, щоб суд застосував саме такий спосіб захисту.
Можливі способи захисту прав особи - власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, прямо визначені статтею 376 ЦК України, яка регулює правовий режим самочинно побудованого майна.
Частинами третьою - п`ятою статті 376 ЦК України, відповідно, встановлено таке:
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Отже, знесення самочинно побудованого спірного об`єкта нерухомості відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України є належним та ефективним способом захисту прав власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво. Також потрібно враховувати положення частини третьої та п`ятої статті 376 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (див. постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 37-38), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 34)).
Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 34)).
Крім того, не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункти 92-94), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 35)).
Визнання права власності в порядку частини третьої або п`ятої статті 376 ЦК України призводить до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна - або особі, яка здійснила самочинне будівництво, надається земельна ділянка у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно як обов`язкова умова для визнання права власності на таке майно (частина третя статті 376 ЦК України); або право власності на самочинно збудоване нерухоме майно визнається за особою - власником земельної ділянки (частина п`ята статті 376 ЦК України).
Отже, застосування положень частини третьої або п`ятої статті 376 ЦК України призводить до вирішення спору між особою - власником земельної ділянки та особою, що здійснила самочинне будівництво, і, зокрема, захищає права власника земельної ділянки.
Відповідно до частини другої статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Тож, як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила таке будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті (пункти 6.31-6.33 постанови від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13; пункти 53-56 постанови від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц; пункт 46 постанови від 20.07.2022 у справі № 923/196/20).
Тобто відповідно до приписів частин третьої та п`ятої статті 376 ЦК України як особа, що здійснила самочинне будівництво, так і власник земельної ділянки, на якій здійснили самочинне будівництво, можуть набути самочинно збудоване майно у власність. Однак для цього їм необхідно дотримуватись чіткого алгоритму дій, передбаченого в зазначеній статті.
Якщо нерухоме майно є самочинним будівництвом, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно у будь-який інший спосіб, окрім визначеного статтею 376 ЦК України (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка його побудувала, або за власником земельної ділянки), є такою, що не відповідає вимогам цієї статті. Можливість настання інших правових наслідків, ніж передбачені статтею 376 ЦК України, як у випадку самочинного будівництва, здійсненого власником земельної ділянки, так і у випадку самочинного будівництва, здійсненого іншою особою на чужій земельній ділянці, виключається.
За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.
Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.
Така правова позиція з даного приводу викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23).
З огляду на наведені висновки Великої Палати Верховного Суду щодо належного способу захисту прав власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, позовні вимоги про скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстрацію відомостей про речове право - право власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 106668680000 та припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" на таке майно не підлягають задоволенню як неефективні та такі, що не призведуть до вирішення долі самочинно збудованого майна, та не підлягають задоволенню.
Як на підставу для скасування записів про право власності на майно прокурор посилається на те, що постановою Київського апеляційного суду від 29.10.2024 у справі № 754/9473/13 відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" до ОСОБА_2 , за участю ТОВ "БТБ ТОРГ" про визнання права власності на зазначений вище майновий комплекс.
При цьому завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 ст. 2 ГПК України).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обґрунтування скасування записів про право власності на майно наявністю постанови Київського апеляційного суду від 29.10.2024 у справі № 754/9473/13 про відмову у визнанні права власності на таке майно не є належним, оскільки до завдань господарського судочинства віднесено вирішення спорів, а не прийняття рішень на виконання судових актів, постановлених іншими судами.
Прокурором в інтересах держави в особі Київської міської ради також пред`явлено вимогу про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ", оформленого протоколом № 3 від 30.07.2014, в частині передачі нерухомого майна в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "БТБ ТОРГ".
Проте у позовній заяві прокурором взагалі не визначено та не обґрунтовано, яким чином таке рішення зборів учасників порушує права чи законні інтереси Київської міської ради, не наводить жодних встановлених законом підстав недійсності рішення загальних зборів учасників товариства, у зв`язку з чим суд встановив безпідставність та необґрунтованість означеної вимоги.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає правомірним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації і Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича від 16.07.2013 за № 4022709 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - про проведення державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД"; визнання недійсним протоколу № 3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" від 30.07.2014 в частині передачі ТОВ "ІНТЕРСІТІГРУП-ЛТД" в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "БТБ ТОРГ" спірного об`єкту нерухомого майна та скасування рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороза Данила Сергійовича від 14.08.2014 за № 15155І769 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстрацію відомостей про речове право від 05.08.2014 за № 6683306 - право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" на спірний об`єкт нерухомого майна.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції мале місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм матеріального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення у відповідній частині, яким позовні вимоги про припинення дію договору оренди земельної ділянки укладеного 21.03.2024 Київською міською радою з Товариством з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" шляхом його розірвання та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" усунути перешкоди у користуванні Київською міською радою земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 загальною площею 0,671 га за адресою: м. Київ, Гонгадзе Георгія, 18-і, а також прилеглою до неї територією шляхом знесення самочинно побудованих об`єктів - майнового комплексу за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Г, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м. підлягають задоволеню. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 підлягаю залишено без змін.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
З урахуванням частковим задоволення апеляційної скарги та часткового задоволення позовних вимог стосовно відповідача-1, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної та першої інстанції (судовий збір) покладаються на прокурора та відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України. 
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської прокуратури - задовольнити частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 - скасувати частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про припинення дію договору оренди земельної ділянки та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.
Припинити дію договору оренди земельної ділянки (з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 загальною площею 0,671 га за адресою: м. Київ, просп. Георгія Гонгадзе, 18-і), укладеного 21.03.2024 Київською міською радою (01044, Україна, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 22883141) з Товариством з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (04208, Україна, м. Київ, пр-т. Георгія Гонгадзе, буд. 18-і, код ЄДРПОУ 38954038), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 21.03.2024 та зареєстрованого у реєстрі за № 240, шляхом його розірвання (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2902241380000)
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (04208, Україна, м. Київ, пр-т. Георгія Гонгадзе, буд. 18-і, код ЄДРПОУ 38954038) усунути перешкоди у користуванні Київською міською радою (01044, Україна, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 22883141) земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:91:193:0134 загальною площею 0,671 га за адресою: м. Київ, Гонгадзе Георгія, 18-і, а також прилеглою до неї територією шляхом знесення самочинно побудованих об`єктів - майнового комплексу за адресою: м. Київ, проспект Гонгадзе Георгія, 18-і, що складається з будівлі А, загальною площею 20,6 кв.м, будівлі Б загальною площею 23,8 кв.м, будівлі В, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Г, загальною площею 23,8 кв.м, будівлі Д, загальною площею 23,8 кв.м.
В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/4004/25 - залишити без змін, апеляційну скаргу Київської міської прокуратури - без задоволення.
Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (04208, Україна, м. Київ, пр-т. Георгія Гонгадзе, буд. 18-і, код ЄДРПОУ 38954038) на користь Київської міської прокуратури (03150, Україна, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, код ЄДРПОУ 02910019) 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.
Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "БТБ ТОРГ" (04208, Україна, м. Київ, пр-т. Георгія Гонгадзе, буд. 18-і, код ЄДРПОУ 38954038) на користь Київської міської прокуратури (03150, Україна, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, код ЄДРПОУ 02910019) 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн 20 коп судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Видачу наказів доручити суду першої інстанції. 
Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 17.07.2026

Головуючий суддя С.А. Гончаров 

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко