Справа № 560/8767/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

17 липня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1) щодо скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , оформлені протоколом засідання комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо розгляду заяв громадян України стосовно надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації №33 від 25.04.2026 та листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.04.2026 №3/2021; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.04.2026 №3078 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та відправлення до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач 2) солдата ОСОБА_1 , 1995 року народження, військово-облікова спеціальність та код згідно з обліком НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 25.04.2026 №120 у частині зарахування солдата ОСОБА_1 з 25.04.2026 до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначення водієм автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільної роти батальйону логістики, ВОС 790037Д, як такого, що прибув з комплектуючих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, призваний 25.04.2026 3 відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Згідно із заяв по суті справи, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з таких підстав. 
Позивач вважає, що станом на 25.04.2026 мав чинну відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки його мати - ОСОБА_2 - є особою з інвалідністю ІІ групи, а інші невійськовозобов`язані особи, які відповідно до закону зобов`язані її утримувати, відсутні.
Зазначає, що його сестра - ОСОБА_3 - є військовозобов`язаною, а тому сама лише її наявність не виключала права позивача на відстрочку. 
На думку позивача, ІНФОРМАЦІЯ_5 безпідставно скасував раніше надану йому відстрочку лише з мотиву встановлення факту наявності у його матері дочки - ОСОБА_3 . 
Стверджує, що ця обставина не є юридичною підставою для скасування відстрочки, оскільки ОСОБА_3 не є особою, яка не є військовозобов`язаною.
Також позивач вказує, що повідомлення про скасування відстрочки не відповідало формі, затвердженій Порядком №560, було оформлене 25.04.2026, тобто у день прибуття позивача до ТЦК та СП, і фактично позбавило його можливості своєчасно оскаржити скасування відстрочки до видання наказу про призов.
Щодо наказу військової частини НОМЕР_1 №120 позивач зазначає, що цей наказ є похідним від протиправного скасування відстрочки та протиправного наказу про призов, а тому, на його думку, також підлягає скасуванню. 
У зв`язку із цим, позивач просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити його зі списків особового складу.
За відзивом на позов відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_1 проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити повністю з таких підстав. 
Вказує, що не брав участі у процедурі скасування відстрочки та призову позивача, не приймав рішення про скасування відстрочки і не видавав наказ №3078 про призов.
Зазначає, що ОСОБА_1 прибув до військової частини вже після призову ІНФОРМАЦІЯ_6 , у статусі військовослужбовця, у зв`язку з чим наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2026 №120 був зарахований до списків особового складу та призначений на посаду.
Військова частина НОМЕР_1 посилається, зокрема на постанову Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, а визнання процедури призову протиправною не спричиняє відновлення попереднього становища особи шляхом її звільнення з військової служби.
Також військова частина зазначає, що документи щодо травми (поранення) позивача у 2023 році не стосуються військової частини НОМЕР_1 , оскільки позивач був зарахований до списків цієї військової частини лише 25.04.2026.
Відповідач 1 правом на подачу відзиву не скористався, а тому, суд, на підставі ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує спір за наявними матеріалами справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Сошне Ізяславського району Хмельницької області. 
Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
ОСОБА_3 є сестрою позивача. 
Зі свідоцтва про народження ОСОБА_5 вбачається, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 14.05.2011 ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 і після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 .
Матері позивача, ОСОБА_2 , встановлено ІІ групу інвалідності; пенсійне посвідчення підтверджує призначення пенсії по інвалідності, 2 група, загальне захворювання, термін дії - довічно.
Батько позивача, ОСОБА_4 , раніше мав ІІ групу інвалідності до 01.10.2025, а за результатами оцінювання 09.10.2025 йому встановлено ІІІ групу інвалідності на один рік, з датою повторного оцінювання 01.11.2026. 
18.07.2025 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 прийнято рішення, оформлене протоколом №27 щодо розгляду заяв громадян про надання відстрочки, а 08.08.2025 – рішення, оформлене протоколом №29. 
За результатами цих рішень позивачу надавалися відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а подальше продовження дії відстрочки на період мобілізації надавалося автоматично.
23.04.2026 о 12:28 у застосунку Резерв+ сформовано військово-обліковий документ ОСОБА_1 , відповідно до якого він перебував на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_6 , мав звання солдат, ВОС 790037, а у графі «Тип відстрочки» зазначено: пункт 13 частини першої статті 23, строк відстрочки - до завершення мобілізації.
ОСОБА_3 станом, зокрема на 17.07.2025, 23.04.2026 та 14.05.2026 перебувала на військовому обліку як військовозобов`язана. 
З військово-облікових документів з Резерв+ вбачається, що її категорія обліку - військовозобов`язаний, звання - солдат, ВОС - 879249, спеціальність - молодший спеціаліст з медичною освітою, медична сестра; відомості про тип і строк відстрочки відсутні.
Тимчасове посвідчення військовозобов`язаної ОСОБА_3 також підтверджує, що вона має військове звання солдат, профіль - медична сестра, ВОС 879249А, категорія ІІ, придатна до військової служби в ЗСУ, зарахована в запас 18.09.2018.
25.04.2026 комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла рішення, оформлене протоколом №33, про скасування раніше наданої позивачу відстрочки. 
Мотивом скасування стало встановлення інформації про наявність у матері позивача дочки ОСОБА_3 .
25.04.2026 о 16:14 у застосунку Резерв+ сформовано інший військово-обліковий документ ОСОБА_1 , у якому тип відстрочки та строк відстрочки вже відсутні; датою ВЛК зазначено 25.04.2026, постанова ВЛК - придатний.
25.04.2026 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №3078 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
У наказі зазначено: солдат ОСОБА_1 , 1995 року народження, військово-облікова спеціальність та код згідно з обліком НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2026 №120 ОСОБА_1 з 25.04.2026 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та призначено водієм автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільної роти батальйону логістики.
10.05.2026 у застосунку Резерв+ сформовано військово-обліковий документ ОСОБА_1 , у якому зазначено статус «знято з обліку», категорія обліку - «не військовозобов`язаний», підстава зняття з обліку - «військовослужбовці».
У матеріалах справи також наявна довідка військової частини НОМЕР_4 про обставини травми (поранення) позивача 19.03.2023, однак вимоги про оскарження рішення ВЛК у цій справі не заявлені.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. 
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон №3543-XII у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю. 
Частина восьма статті 23 Закону №3543-XII передбачає, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Частина дев`ята статті 23 Закону №3543-XII передбачає, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Частина десята статті 23 цього Закону встановлює, що Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів забезпечується неможливість надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації більше ніж одному військовозобов`язаному з підстав, зазначених у пунктах 9 - 14 частини першої цієї статті. 
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі – Порядок № 560 у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Відповідно до пункту 60 Порядку №560, Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
У разі позитивного рішення комісії відомості щодо надання відстрочки (строк відстрочки та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку) протягом одного дня з дати прийняття такого рішення вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відображаються в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, а не пізніше двох днів з дати прийняття такого рішення заявникові повідомляється про це у способи, визначені цим пунктом, та видається роздрукований (оновлений) військово-обліковий документ, сформований відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. N 559 (Офіційний вісник України, 2024 р., N 49, ст. 2978), або довідка за формою згідно з додатком 6 (для військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів).
У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки заявникові (у тому числі військовозобов`язаному СБУ або розвідувальних органів) не пізніше ніж на наступний робочий день з дати прийняття такого рішення повідомляється про це у способи, визначені цим пунктом, за формою згідно з додатком 7.
У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви про надання відстрочки, поданої через центр надання адміністративних послуг, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє відповідному центру надання адміністративних послуг та надсилає заявникові повідомлення про відмову у наданні відстрочки (додаток 7) на зазначену у заяві адресу електронної пошти.
За результатом розгляду заяви про надання відстрочки військовозобов`язаного СБУ або розвідувального органу довідка (додаток 6) або повідомлення про відмову (додаток 7) надсилається у спосіб, зазначений у заяві про надання відстрочки, засобами електронного або поштового зв`язку.
Рішення комісії може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України (крім випадків, передбачених цим Порядком). У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надана (оформлена) відповідно до пунктів 57 - 581 цього Порядку, у разі продовження строку проведення мобілізації продовжується шляхом автоматичної зміни дати про закінчення відстрочки засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (військовозобов`язаним СБУ та розвідувальних органів - видачі нової довідки за формою згідно з додатком 6) за наявності законних підстав на відстрочку (відповідно до раніше поданих військовозобов`язаним документів для оформлення відстрочки або відомостей, отриманих за допомогою застосування електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та іншими державними реєстрами або базами (банками) даних) на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надана (оформлена) відповідно до пункту 59 цього Порядку, у разі продовження строку проведення мобілізації продовжується за допомогою застосування електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких військовозобов`язаний втрачає законні підстави для відстрочки.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім випадків, коли відстрочка від призову оформляється та надається автоматично відповідно до пункту 59 цього Порядку) здійснюється посадовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) відповідно до їх функціональних обов`язків за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється протягом п`яти днів у разі: подання військовозобов`язаним заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; видання указу Президента України про проведення мобілізації (продовження строку проведення мобілізації); надходження звернення органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування; отримання офіційної інформації (повідомлення) про втрату особою законних підстав для відстрочки.
У разі виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (комісія Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) скасовує таку відстрочку протягом семи днів з дати виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період заброньованим за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями, зазначеним у підпункті 1 пункту 1 додатка 5, надається на строк, визначений відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. N 76 (Офіційний вісник України, 2023 р., N 15, ст. 940; 2024 р., N 107, ст. 6790), або на строк, визначений відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 р. N 45, - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 р. N 12 і від 7 червня 2024 р. N 674.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, визнаним в установленому порядку особами з інвалідністю, надається на строк дії відповідних законних підстав, а особам, визнаним тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, на строк, зазначений у постанові (рішенні) військово-лікарської комісії, але не більше ніж на 12 місяців.
Відстрочка посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16 - 23 пункту 1 додатка 5, надається на строк їх перебування на відповідній посаді територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, зазначеним в абзаці другому пункту 58 цього Порядку (Центральним управлінням або регіональними органами СБУ чи відповідним підрозділом розвідувальних органів). У разі звільнення зазначених посадових (службових) осіб чи переведення на посаду, не зазначену в підпунктах 16 - 23 пункту 1 додатка 5, відповідний орган державної влади, інший державний орган в одноденний строк інформує шляхом надсилання листа відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який оформив військовозобов`язаному відстрочку, для її анулювання, а також територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональний орган СБУ або відповідний підрозділ розвідувальних органів, у яких така особа перебуває на військовому обліку.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 24 пункту 1 додатка 5, надається на строк, визначений законодавством, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 1 пункту 2 додатка 5, надається на семестр, але не більше ніж на шість місяців.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 2 пункту 2 додатка 5, надається строком на один рік, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений указом Президента України, чи настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки. У разі продовження строку проведення мобілізації, встановленого указом Президента України, для продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зазначені в цьому абзаці військовозобов`язані не раніше ніж за один тиждень до завершення попереднього строку проведення мобілізації, встановленого указом Президента України, подають до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділів) довідку про займану посаду за основним місцем роботи та розмір частки ставки під час оплати праці, зазначену у додатку 5.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпунктах 3 - 6 пункту 2, пункті 4 додатка 5, надається на строк дії відповідних законних підстав.
Перевірка наявності відстрочки проводиться шляхом зчитування QR-коду з військово-облікового документа в електронній формі (у тому числі роздрукованого) ініціатором перевірки за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості військово-облікового документа в електронній формі у формі інформаційного повідомлення (крім військовозобов`язаних СБУ, розвідувальних органів).
QR-код повинен бути придатним для зчитування технічними засобами ініціатора перевірки, цілісним, неушкодженим, нанесеним на будь-який носій достатнього розміру та необхідної контрастності.
Підставою непідтвердження є непридатність QR-коду для зчитування технічними засобами.
Відомості про скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день надсилання повідомлення про скасування відстрочки (додаток 10) засобами поштового зв`язку на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (за умови її уточнення) або адресу електронної пошти, зазначену у заяві про надання відстрочки, або повідомлення засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Підставою непідтвердження є непридатність QR-коду для зчитування технічними засобами.
Відомості про скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день надсилання повідомлення про скасування відстрочки (додаток 10) засобами поштового зв`язку на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (за умови її уточнення) або адресу електронної пошти, зазначену у заяві про надання відстрочки, або повідомлення засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
У разі неможливості провести перевірку наявності у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших державних реєстрів або баз (банків) даних територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (Центральне управління або регіональні органи СБУ чи відповідний підрозділ розвідувальних органів) повідомляє такому військовозобов`язаному засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку про необхідність надання ним відповідних підтвердних документів для продовження раніше наданої відстрочки.
За абзацом третім пункту 63 Порядку №560, військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом, або були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
За пунктом 64 Порядку №560, заяви військовозобов`язаних про надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та підтвердні документи зберігаються у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ чи відповідному підрозділі розвідувальних органів) протягом п`яти років.
Відповідно до пункту 65 Порядку №560, у разі втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення, про що повідомляється заявнику письмово не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення за формою, визначеною у додатку 10.
Відповідно до пунктів 82, 83 Порядку №560, наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається: керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи); командиром військової частини, керівником розвідувального органу або визначеним ним керівником відповідного підрозділу розвідувального органу, Головою СБУ, його заступниками чи керівником підрозділу, органу, закладу, установи СБУ - в день призову та зарахування до списків військової частини (підрозділу, органу, закладу, установи СБУ).
Командир військової частини (Голова СБУ, його заступник чи керівник підрозділу, органу, закладу, установи СБУ) в строк не більше семи днів надсилає на адресу районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку військовозобов`язаного або резервіста витяг із наказу про його призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період та зарахування до списків військової частини (підрозділу, органу, закладу, установи СБУ).
На підставі витягу із наказу командира військової частини (Голови СБУ, його заступника чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ) районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки знімає військовозобов`язаного або резервіста з військового обліку у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється за визначеними цією статтею підставами, зокрема у запас або у відставку залежно від віку, стану здоров`я та інших визначених законом обставин.
Як зазначено вище, адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень ретроспективно, тобто з урахуванням тих обставин, які існували на момент прийняття оспорюваного рішення або вчинення оспорюваних дій, та з огляду на ті мотиви, які були покладені суб`єктом владних повноважень в основу відповідного рішення.
У цій справі суд перевіряє не абстрактну наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку на дату ухвалення рішення суду, а правомірність рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо розгляду заяв громадян України стосовно надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформленого протоколом №33 від 25.04.2026, саме станом на дату його прийняття.
Так, суд виходить з того, що мотивом скасування відстрочки було встановлення інформації про наявність у ОСОБА_2 дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Інші можливі мотиви, які не були покладені в основу рішення комісії, не можуть замінювати мотиви суб`єкта владних повноважень під час судової перевірки.
Щодо належного предмета оскарження за першою позовною вимогою, то суд зазначає про таке. 
Позивач сформулював першу позовну вимогу як вимогу про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо скасування відстрочки, оформлених протоколом №33 від 25.04.2026 та листом №3/2021 від 25.04.2026.
Водночас, за змістом пункту 65 Порядку №560 скасування раніше наданої відстрочки здійснюється не шляхом фактичної дії, а шляхом прийняття комісією відповідного рішення про скасування або зміну раніше прийнятого рішення. 
Лист, яким позивача повідомлено про скасування відстрочки, є способом доведення такого рішення до заявника, а не самостійним владним управлінським рішенням щодо припинення права на відстрочку.
Тому належним предметом судового контролю у цій частині є рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо розгляду заяв громадян України стосовно надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №33 від 25.04.2026, у частині скасування ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Оскільки позовна вимога сформульована як вимога про визнання протиправними дій, суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі буквального формулювання першої позовної вимоги та застосувати належний спосіб захисту - визнати протиправним і скасувати рішення комісії, оформлене протоколом №33 від 25.04.2026, у відповідній частині. 
Такий спосіб захисту не змінює фактичної підстави позову, відповідає змісту спірних правовідносин і забезпечує ефективний захист порушеного права.
Із приводу правомірності скасування відстрочки, то суд вказує на таке. 
Так, пункт 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII розмежовує дві юридично значимі категорії осіб: інші особи, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю; особа з числа військовозобов`язаних, яка за вибором особи з інвалідністю може здійснювати догляд у разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб.
Отже, сама лише наявність у особи з інвалідністю повнолітньої дочки не свідчить про втрату сином права на відстрочку. 
Юридично значимим є не факт існування родича як такого, а його правовий статус: чи є така особа невійськовозобов`язаною і чи зобов`язана відповідно до закону утримувати особу з інвалідністю.
Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_3 станом на 23.04.2026 була військовозобов`язаною. 
Це підтверджується військово-обліковим документом з Резерв+, сформованим 23.04.2026 о 21:12, у якому зазначено категорію обліку - військовозобов`язаний, звання - солдат, ВОС - 879249, спеціальність - молодший спеціаліст з медичною освітою, медична сестра.
Аналогічні дані містяться у військово-облікових документах ОСОБА_3 , сформованих 17.07.2025 та 14.05.2026, а також у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаної.
За таких обставин, ОСОБА_3 не належала до категорії «інших осіб, які не є військовозобов`язаними» у розумінні пункту 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII.
Тому сама лише наявність у ОСОБА_2 дочки ОСОБА_3 не могла бути достатньою правовою підставою для висновку про втрату ОСОБА_1 права на відстрочку.
Крім того, матеріали справи свідчать, що документи щодо ОСОБА_3 подавалися до ІНФОРМАЦІЯ_9 ще під час первинного оформлення відстрочки, зокрема її тимчасове посвідчення військовозобов`язаної та документи, що підтверджують родинний зв`язок.
Отже, наявність сестри позивача як така не була новою обставиною, яка сама по собі свідчила б про втрату позивачем права на відстрочку. 
Відповідач 1 не надав суду належних доказів того, що станом на 25.04.2026 існувала інша особа, яка одночасно: не була військовозобов`язаною; відповідно до закону була зобов`язана утримувати ОСОБА_2 ; виключала право позивача на відстрочку за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII.
За таких обставин, рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо розгляду заяв громадян України стосовно надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №33 від 25.04.2026, у частині скасування ОСОБА_1 відстрочки не відповідає критеріям обґрунтованості, розсудливості та пропорційності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, і є протиправним.
Щодо наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №3078, то суд виходить із такого. 
Станом на 23.04.2026 позивач мав оформлену відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII до завершення мобілізації.
Після скасування відстрочки 25.04.2026 у Резерв+ відображено її відсутність, а наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 №3078 того ж дня позивача призвано на військову службу під час мобілізації та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення комісії щодо скасування відстрочки, наказ №3078 у частині призову позивача ґрунтується на неправомірно сформованій передумові - відсутності у позивача відстрочки.
Відповідно до змісту абзацу першого пункту 2 Порядку №560, призову на військову службу під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, які придатні за станом здоров`я та не мають права на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону №3543-XII.
Оскільки відповідач 1 не довів, що станом на 25.04.2026 позивач втратив право на відстрочку, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 25.04.2026 №3078 у частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та відправлення його до військової частини НОМЕР_1 є протиправним і підлягає скасуванню в цій частині.
У той же час, суд враховує, що наказ №3078 є актом індивідуальної дії щодо позивача.
При цьому, визнання протиправним та скасування наказу №3078 у частині позивача є ефективним способом захисту в межах саме тих публічно-правових відносин, у яких відповідач допустив порушення, оскільки усуває правові наслідки індивідуального акта у межах публічно-правових відносин між позивачем і ТЦК та СП щодо призову.
Водночас, таке скасування не підміняє спеціальної процедури припинення проходження військової служби та не покладає автоматичного обов`язку на військову частину виключити позивача зі списків особового складу, оскільки після прибуття позивача до військової частини та його зарахування до списків особового складу виникли інші правовідносини - правовідносини проходження військової служби.
Із приводу доводів про стан здоров`я позивача та проходження ним ВЛК, то суд зазначає про таке. 
У матеріалах справи є довідка про обставини травми (поранення) позивача 19.03.2023, а також документи щодо проходження ним ВЛК 25.04.2026.
Разом із тим, у цій справі позивач не заявив самостійної вимоги про скасування постанови ВЛК чи зобов`язання провести повторний медичний огляд. 
Предметом спору є скасування відстрочки, наказ про призов, наказ про зарахування до списків особового складу та вимога про виключення зі списків військової частини.
Верховний Суд, серед інших, у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям лікарів - членів ВЛК при застосуванні ними методів огляду, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
У постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 Верховний Суд також зазначив, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Тому суд у цій справі не встановлює придатність чи непридатність позивача до військової служби, не переоцінює медичні висновки ВЛК і не підміняє собою військово-лікарську комісію. 
Висновки суду ґрунтуються на правовій оцінці скасування відстрочки та наказу про призов.
Щодо наказу командира військової частини НОМЕР_1 №120, то суд вказує на таке. 
Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2026 №120 був виданий після прибуття позивача до військової частини з комплектуючого територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
При цьому, військова частина НОМЕР_1 не приймала рішення про скасування відстрочки, не видавала наказ №3078 про призов і не здійснювала перевірку права позивача на відстрочку як військовозобов`язаного.
За своєю правовою природою, наказ №120 є стройовим наказом, який оформлює факт прибуття особи до військової частини, її зарахування до списків особового складу, призначення на посаду та постановку на всі види забезпечення.
Суд погоджується, що наказ №120 є похідним від факту призову та направлення позивача до військової частини. 
Однак похідний характер цього наказу не означає, що його скасування є автоматичним і належним способом захисту у цій справі.
Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 дійшов висновку, що порушеним у спорах щодо процедури призову є право особи на належну процедуру призову, а обраний спосіб захисту у вигляді звільнення з військової служби є неефективним, оскільки виходить за межі спірних правовідносин щодо порядку призову. 
Верховний Суд також зазначив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, а визнання процедури призову протиправною не спричиняє відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
У цій справі наказ №120 виданий військовою частиною в межах правовідносин проходження військової служби після прибуття позивача до військової частини. 
Позовні вимоги щодо скасування рішення комісії та наказу №3078 стосуються правовідносин між позивачем і ТЦК та СП, а не самостійної протиправної поведінки військової частини НОМЕР_1 при виданні наказу №120.
Крім того, скасування наказу №120 фактично могло б призвести до припинення перебування позивача у списках особового складу військової частини, тобто до наслідків, фактично аналогічних до звільнення з військової служби. 
Водночас, таке питання має вирішуватися у порядку, встановленому спеціальним законодавством про проходження військової служби, зокрема статтею 26 Закону №2232-XII, а не шляхом скасування стройового наказу у спорі щодо попередньої процедури скасування відстрочки та призову.
З огляду на це, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2026 №120 у частині позивача задоволенню не підлягає.
Із приводу вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу
Вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу фактично спрямована на припинення його перебування у статусі військовослужбовця цієї військової частини.
У той же час, суд вказує на те, що після призову та зарахування до списків особового складу військової частини між позивачем і військовою частиною виникли правовідносини проходження військової служби. 
Припинення таких правовідносин здійснюється за правилами спеціального законодавства, зокрема статті 26 Закону №2232-XII, яка визначає підстави звільнення з військової служби.
Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 наголосив, що зобов`язання військової частини звільнити особу з військової служби виходить за межі правовідносин між ТЦК та СП і позивачем щодо порядку його призову, а факт порушення процедури призову не є самостійною підставою для звільнення з військової служби відповідно до статті 26 Закону №2232-XII.
Отже, навіть встановлення протиправності рішення комісії про скасування відстрочки та наказу №3078 у частині призову позивача не створює для військової частини НОМЕР_1 обов`язку виключити позивача зі списків особового складу поза процедурою, визначеною законом.
Тому позовна вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене вище, за результатами розгляду справи, суд доходить до таких висновків.
Рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо розгляду заяв громадян України стосовно надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №33 від 25.04.2026, у частині скасування ОСОБА_1 відстрочки є протиправним, оскільки мотив скасування - наявність у матері позивача дочки ОСОБА_3 - сам по собі не свідчив про втрату позивачем права на відстрочку за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII. 
Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_3 є військовозобов`язаною, а тому не належить до категорії «інших осіб, які не є військовозобов`язаними».
Оскільки наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 25.04.2026 №3078 у частині призову позивача був виданий після протиправного скасування відстрочки, він підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Водночас, вимоги про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №120 та зобов`язання військової частини виключити позивача зі списків особового складу задоволенню не підлягають, оскільки військова частина не приймала рішення про скасування відстрочки, не видавала наказ №3078, а виключення зі списків особового складу фактично стосується припинення правовідносин проходження військової служби, що має здійснюватися у спеціальному порядку.
Отже, позовні вимоги в цій справі підлягають задоволенню частково. 
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів сторін, то суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Із приводу розподілу судових витрат у цій справі, суд зазначає про таке. 
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3195,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню 2130,00 грн сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо розгляду заяв громадян України стосовно надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №33 від 25.04.2026, у частині скасування ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.04.2026 №3078 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та відправлення до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , 1995 року народження, військово-облікова спеціальність та код згідно з обліком НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 2130 (дві тисячі сто тридцять) грн 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідачі:	ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )  ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )  Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 ) 	
 		
Головуючий суддя 		Є.В. Печений