Справа № 289/1087/26
Номер провадження 2/289/1225/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :
головуючого судді Сіренко Н.С.,
за участі : секретаря судового засідання Василенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача 28.05.2026 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 619744113 від 09.03.2025 у розмірі 18284,20 грн., судові витрати в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 09.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 619744113 на суму 6000,00 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора NRME-3985.
Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора: www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, номер банківської картки для перерахування коштів, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу після того, як сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в т.ч. щодо розміру кредиту, строку та умов користування коштами, розміру і типу процентної ставки.
Як зазначає позивач, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу шляхом перерахування через банк-провайдер 6000,00 грн. на умовах, визначених Кредитним договором.
03.06.2025 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/38, на виконання якого сторони підписали Реєстр прав вимог № б/н від 03.06.2025, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
В подальшому, 04.12.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем було укладено Договір факторингу № 04/01225-01, за яким відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 04.12.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 21284,20 грн., з яких 6000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12284,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 3000,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (вимоги про стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 18284,20 грн.).
Посилаючись на те, що відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати по справі.
Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою від 05.06.2026 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 07.07.2026 з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «ПриватБанк» (а.с.94-95).
23.06.2026 до суду від АТ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація, а також надані витребувані докази (а.с.103-106).
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позову просить розглядати справу за його відсутності (а.с.5). 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій не визнає позов в частині стягнення штрафу та вважає витрати на правову допомогу завищеними. Повідомляє, що вона являється дружиною військовослужбовця, який з початку війни знаходиться на службі, додає підтверджуючі документи.
В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи убачається, що 09.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Кредитодавець») та ОСОБА_1 (далі «Позичальник») укладено Договір кредитної лінії № 619744113 в електронній формі, відповідно до умов п. 2.1.-2.2. якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі кредитної лінії на суму 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі -Правила) (а.с.10-21).
Договором встановлено, що кредитодавець надає перший транш за договором у розмірі, , що дорівнює загальному розміру кредиту 09.03.2025 (дата надання кредиту); другий та решта траншів за договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування (становить 20 днів від дати отримання позичальником першого траншу). Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий). 
Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань, строк оплати яких настав, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Відповідно до п.5.1. кожен окремий транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4731-21ХХ-ХХХХ-5720.
В п. 7.1. визначено рекомендовану дату дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування – 29.03.2025.
Матеріали справи містять роздруківку заявки на отримання грошових коштів в кредит від 10.01.2022, що містить суму кредиту, персональні дані ОСОБА_2 , його адресу реєстрації та проживання, а також номер карти 5168-75ХХ-ХХХХ-7020 (а.с.22).
Отже, укладення Договору відбулось у відповідності до положень Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII, оскільки договір підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18; від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Згідно даних платіжного доручення від 09.03.2025 платником ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перераховано 6000,00 грн. отримувачу  ОСОБА_1 , у графі призначення платежу вказано "переказ коштів згідно договору № 619744113 від 09.03.2025, …, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer" (а.с.42).
Згідно наданої АТ «ПриватБанк» інформації на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано картку № НОМЕР_3 (а також інші картки), на яку у період 09.03.2025-14.03.2025 було зарахування коштів у сумі 6000,00 грн. – 09.03.2025 (а.с.103). 
Випискою АТ «ПриватБанк» за договором №б/н за період з 09.03.2025-14.03.20215 по картці № 4731219652035720 ОСОБА_3 , підтверджується зарахування переказу 09.03.2025 коштів на суму 6000,00 грн. (а.с.105).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" станом на 03.06.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 619744113 становить: 6000,00 грн. – тіло кредиту, 3892,80 грн. – проценти, 3000,00 грн. – неустойка (а.с.61). 
Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення, є встановленими судом й відповідачем не спростовані.
Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Судом встановлено, що 03.06.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) укладено Договір факторингу № МВ-ТП/38, відповідно до умов якого клієнт зобовязується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги (а.с.44-47).
В Реєстрі прав вимоги від 03.06.2025 зазначено, що ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право вимоги до боржників, в якому під порядковим № 1319 зазначено ОСОБА_1 , номер і дата кредитного договору - № 619744113 від 09.03.2025, заборгованість – 12581,64 грн. (а.с.48-49).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» станом на 04.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 619744113 становить: 6000,00 грн. – тіло кредиту, 12284,20 грн. – проценти, 3000,00 грн. – неустойка (а.с.62-63). 
30.10.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» направило ОСОБА_1 повідомлення про дострокове розірвання договору (а.с.43).
04.12.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (клієнт) та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу № 04/1225-01, відповідно до умов якого клієнт зобов'язався відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов'язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.52-56).
Згідно з Реєстром прав вимоги № 2 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до боржника  ОСОБА_1 , номер і дата кредитного договору - № 619744113 від 09.03.2025, заборгованість за тілом кредиту – 6000,00 грн., заборгованість по процентам – 12284,20 грн., неустойка – 3000,00 грн., загальна сума заборгованості становить 21284,20 грн. (а.с.57-58).
Із виписки з особового рахунку за Договором кредитної лінії № 619744113 від 09.03.2025 за розрахунком позивача загальна заборгованість ОСОБА_1 за цим кредитним договором перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», станом на 18.03.2026 складає 21284,20 грн., з яких 6000,00 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 12284,20 грн. – прострочена заборгованість за процентами, заборгованість за штрафними санкціями – 3000,00 грн. (а.с.64).
Відтак право вимоги за кредитним договором № 619744113 від 09.03.2025 були передані від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на підставі реєстрів прав вимог, які оформлені належним чином.
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України.
Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Із долучених стороною захисту до матеріалів справи копій документів вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 (а.с.108).
Водночас, як слідує з наданих суду копій документів (довідки про перебування на військовій службі ОСОБА_4 за призовом під час мобілізації (а.с.110), посвідчення учасника бойових дій на імя ОСОБА_4 (а.с.113), військового квитка (117-123), ОСОБА_4 являється військовослужбовцем, учасником бойових дій, таким чином, маючи кредитне зобов'язання та будучи дружиною військовослужбовця, який згідно наявних в матеріалах справи документів перебуває на військовій службі в ЗСУ за призовом під час мобілізації, відповідач має право на встановлені законодавством пільги.
Так, відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору № 619744113 від 09.03.2025, - «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави».
Надані відповідачем документи судом оцінюються як такі, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 пільг щодо нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Аналізуючи викладені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з позичальника ОСОБА_1 заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 12284,20 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав копії : Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 (а.с.76-77); протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (а.с.77 зворот); Додаткової Угоди №25771516913 від 21.01.2026 до Договору (а.с.78); Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.03.2026, згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 7 000 грн. (а.с.79), копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.80), довіреність від 12.02.2026 (а.с.81), ордер на надання правничої допомоги (а.с.67 на звороті).
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, як передбачено статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.89).
Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 18284,20 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню :
- судовий збір в розмірі 873,67 грн. (6000,00 /18284,20 х 2662,40);
- витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2297,06 грн. (6000,00/18284,20 х7000,00).
Керуючись ст.ст. 2, 19, 81, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163) до  ОСОБА_1  (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 619744113 від 09.03.2025 в розмірі 6000,00 грн., а також судові витрати 873,67 грн. – сума сплаченого судового збору, 2297,06 грн. – витрати на професійну правничу допомогу, а всього 9170,73 грн. (дев'ять тисяч сто сімдесят грн. 73 коп.).
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя  Наталія СІРЕНКО