РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
14 вересня 2026 р.  Справа № 120/1928/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Госпітальної військово-лікарської комісії (ВЛК) №1 військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Госпітальної військово-лікарської комісії (ВЛК) №1 військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішення Госпітальної військово-лікарської комісії (ВЛК) №1 військової частини НОМЕР_1 , оформлене довідкою ВЛК № 2025-1006-1451-5028-0 від 06.10.2025 року.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У встановлений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що оскаржувана постанова Госпітальної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_1 , оформлена довідкою ВЛК від 06.10.2025, прийнята відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. Відповідач вказав, що медичний огляд позивача проведено уповноваженою госпітальною ВЛК із дотриманням встановленої процедури, за участю лікарів необхідних спеціальностей та на підставі наданих позивачем медичних документів і результатів проведених обстежень. За результатами комплексного медичного огляду комісією встановлено відсутність підстав для направлення позивача на додаткові обстеження, а наявні медичні дані були достатніми для визначення ступеня його придатності до військової служби. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Позивач є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 23 вересня 2025 року військовою частиною НОМЕР_2 позивачу видано направлення №4637 (вих. №29743/6) для проходження військово-лікарської комісії. 
06 жовтня 2025 року Госпітальною військово-лікарською комісією №1 військової частини НОМЕР_1 прийнято постанову, оформлену довідкою ВЛК №2025-1006-1451-5028-0. Відповідно до зазначеної довідки комісією визначено діагнози позивача, причинний зв`язок окремих захворювань із проходженням військової служби та зроблено висновок про його придатність до військової служби. 
31 жовтня 2025 року 20-та Регіональна військово-лікарська комісія надала відповідь на звернення позивача щодо перегляду постанови Госпітальної ВЛК №1, зазначивши, що постанову від 06 жовтня 2025 року прийнято обґрунтовано та відповідно до вимог Положення №402, а підстави для її скасування відсутні. 
05 січня 2026 року Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України надала відповідь на повторне оскарження позивачем постанови Госпітальної ВЛК №1, зазначивши, що під час встановлення діагнозів та прийняття постанови всі захворювання, діагностовані на момент медичного огляду, були враховані належним чином.
У подальшому позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому оскаржив постанову Госпітальної ВЛК №1 військової частини НОМЕР_1 , оформлену довідкою ВЛК №2025-1006-1451-5028-0 від 06 жовтня 2025 року, та просив, зокрема, провести повторний (контрольний) медичний огляд. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 р. №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із частиною 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Так, ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом частини 5 статті 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з частиною 10 статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Згідно з частиною 2 статті 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Відповідно до частини 13 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. 
Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України. Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі-Положення № 402, у редакції чинній на момент проходження позивачем ВЛК). Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза це:- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;- встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби. 
Згідно з пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. 
Згідно з пунктом 2.5.1. розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема ВЛК ТЦК та СП. Відповідно до пункту 2.5.2. розділу І Положення № 402 позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей. ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (абзац 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу I Положення № 402). 
Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються обов`язки, зокрема, з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10. розділу І Положення № 402).
Разом з тим, згідно із пунктами 3.3. та 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення". 
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я. 
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП. Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП АР Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку. Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК. У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом (пункт 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402). 
Згідно з п. 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. 
При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення. 
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів резервісти); військовослужбовців до військової військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю. служби; Відповідно до п. 1.2 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі МКХ-10). 
Згідно з п. 1.4 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд громадян, зазначених у п. 1.2 розділу I цього Положення та допризовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею. 
Як встановлено судом, проведений медичний позивача позаштатною військово-лікарською комісією, результати якого оформлені постановою у формі довідки № 2025-1006-1451-5028-0 від 06.10.2025 року.
Позивач вважаючи протиправним зазначене рішення військово-лікарської комісії, посилаючись на прийняття такого порушення із грубим порушенням Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України оскаржив його до суду.
Суд звертає увагу, що Глава 3 Розділу ІІ Положення № 402 визначає порядок і умови медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період. Так, пунктом 3.2 цього розділу визначено, що кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. 
Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021р. №360 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів". 
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. 
Згідно з пунктом 3.4 цього розділу регламентовано, що перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту "В" (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту "С" (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями. Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних. Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації. Під час дії правового режиму воєнного стану: ЕКГ виконується після 40 річного віку та за наявності медичних показань. Інші дослідження виконуються за показаннями. 
Суд зауважує, що доводи позивача фактично зводяться до того, що огляд позивача здійснено поверхнево, оскільки ВЛК не враховано сукупності наявних діагнозів позивача та не надано оцінки реальному стану здоров`я позивача. 
Позивач зазначає, що під час проходження військово-лікарського огляду у нього були наявні наслідки численних бойових вибухових травм, зокрема закритих черепно-мозкових травм, струсів головного мозку та акубаротравми, а також неврологічні прояви, астено-вегетативна симптоматика, дегенеративно-дистрофічні зміни хребта у вигляді протрузій міжхребцевих дисків на рівнях C5–C6, L4–L5 та L5–S1, спондильозу, сколіозу І–ІІ ступеня та гіперкіфозу. Крім того, позивач посилається на наявність супутніх захворювань з боку серцево-судинної системи, органів зору, слуху та шлунково-кишкового тракту.
Згідно з п. 1.1 розділу II Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду. 
Положеннями п. 1.1 розділу II Положення № 402 визначено, що при встановленні діагнозу враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень, а також дані попередньої медичної документації. 
Як встановлено судом, у справі, яка розглядається, позивач надав численні медичні документи, що підтверджують наявність у нього сукупності вищезазначених хвороб, що підтверджені об`єктивними інструментальними методами дослідження. 
За таких обставин, ВЛК була зобов`язана здійснити комплексне обстеження стану здоров`я позивача по всіх наявних скаргах та надати мотивовану оцінку по кожній з скарг позивача.
В даному ж випадку, як слідує з спірної довідки, військово-лікарська комісія обмежилася лише констатацією наявності в позивача певних захворювань, не надавши їм мотивованої оцінки.
Враховуючи вищезазначене в сукупності слідує, що ВЛК прийняла постанову без повного дослідження стану здоров`я позивача, без залучення необхідних спеціалістів, без проведення обов`язкових інструментальних досліджень, що є грубим порушенням Положення № 402. 
Порушення принципів повноти, всебічності та комплексності військово-лікарської експертизи, неналежна оцінка наданої позивачем медичної документації, відсутність належного обґрунтування сукупного впливу встановлених у нього захворювань та наслідків бойових травм на ступінь придатності до військової служби, а також відсутність достатньо мотивованого співвіднесення виявлених патологічних станів із відповідними статтями Розкладу хвороб свідчать про необґрунтованість постанови Госпітальної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_1 , оформленої довідкою ВЛК №2025-1006-1451-5028-0 від 06.10.2025 щодо ОСОБА_1 , та наявність підстав для її скасування.
Разом з тим, суд зазначає, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Такими дискреційними повноваженнями наділені ЦВЛК, зокрема функцією з контролю за рішеннями ВЛК.
Так, Центральна ВЛК, яка має у штаті медичних працівників та як установа, наділена повноваженнями щодо розгляду, перегляду, скасування, затвердження, незатвердження та контролю за постановами будь-якої ВЛК (включно з їх переглядом по суті прийнятих діагнозів) - є єдиним компетентним суб`єктом владних повноважень, що контролює усі ВЛК та перевіряє прийняті ними рішення з метою захисту прав військовозобов`язаних, військовослужбовців та резервістів.
Поряд з цим, лист №598/5/311 від 05.01.2026 не містить жодної оцінки доводів позивача, викладених у скарзі та наданих ним документів, як і оцінки відповідних спеціалістів Центральної ВЛК, наділених дискреційними повноваженнями щодо спростування або підтвердження наданих позивачем документів.
Центральна ВЛК в силу своїх дискреційних повноважень повинна була надати оцінку та обґрунтовану відповідь щодо правомірності висновку ВЛК з урахування обставин, викладених у скарзі позивача та наданих ним документів.
Слід зазначити, що на необґрунтованості листа Центральної ВЛК у вигляді лише констатації правильності висновку ВЛК, зазначеного у рішенні останньої, без мотивації відмови в його перегляді, наголошував і Верховний Суд у постанові від 16.04.2025 у справі №160/31586/23.
При цьому, суд вважає, що лист №598/5/311 від 05.01.2026 не можна вважати рішенням, в розумінні КАС України. Так, пунктами 2.1. та 2.2 визначено, що ЦВЛК є штатною військово-лікарською установою яка приймає постанови, що є обов`язковими для штатних та позаштатних ВЛК. Згідно п 2.3.5. Положення №402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Виходячи і вищенаведених приписів Положення №402, ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.
Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, у спірному випадку має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Визначаючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що встановлені під час розгляду справи порушення стосуються повноти, всебічності та належного обґрунтування результатів військово-лікарської експертизи, за наслідками якої Госпітальною військово-лікарською комісією №1 військової частини НОМЕР_1 прийнято постанову, оформлену довідкою ВЛК №2025-1006-1451-5028-0 від 06.10.2025.
Саме по собі скасування оскаржуваної постанови ВЛК не забезпечить повного та ефективного поновлення порушеного права позивача, оскільки не призведе до вирішення питання щодо ступеня його придатності до військової служби з урахуванням усіх наявних захворювань, наслідків бойових травм, медичної документації та ступеня порушення функцій організму.
Разом з тим суд враховує, що визначення конкретного діагнозу, ступеня порушення функцій організму та відповідної категорії придатності до військової служби належить до компетенції військово-лікарських комісій та потребує спеціальних медичних знань. Відтак суд не вправі підміняти ВЛК та самостійно визначати ступінь придатності позивача до військової служби.
За таких обставин, з метою ефективного поновлення порушеного права позивача та недопущення необхідності повторного звернення до суду, належним способом захисту є скасування постанови Госпітальної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_1 , оформленої довідкою ВЛК №2025-1006-1451-5028-0 від 06.10.2025, та зобов`язання відповідача провести повторний медичний огляд позивача з метою визначення ступеня його придатності до військової служби відповідно до вимог Положення №402, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
При цьому під час нового медичного огляду підлягають дослідженню та оцінці наявні медичні документи позивача, встановлені захворювання та наслідки бойових травм, їх сукупний вплив на стан здоров`я та ступінь порушення функцій організму, з подальшим прийняттям належним чином обґрунтованої постанови відповідно до Розкладу хвороб. Суд при цьому не визначає наперед результат такого медичного огляду та не втручається у дискреційні повноваження ВЛК щодо медичної оцінки стану здоров`я позивача.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до положень ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягуються пропорційно до задоволення позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі. 
Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Госпітальної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії №2025-1006-1451-5028-0 від 06 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 .
Зобов`язати Госпітальну військово-лікарську комісію №1 військової частини НОМЕР_1 провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 887,46 грн (вісімсот вісімдесят сім гривень 46 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 )
Відповідач: Госпітальна Військово-лікарська комісія №1 Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 )

Суддя  Чернюк Алла Юріївна