Справа № 544/1708/26
пров. № 1-кп/544/131/2026
Номер рядка звіту 177

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 
секретар судових засідань ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин кримінальне провадження № 544/1708/26 (провадження1-кп/544/131/2026) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченогго ч. 1 ст. 249 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026175580000103 від 31.05.2026 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Кіровобад, республіки Азербайджан,проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, раніше судимий: 22.08.2024 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 246 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Знятий з обліку 03.10.2025 по відбуттю строку покарання
за участю:
прокурора ОСОБА_4 
представника потерпілого ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_3 
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 27.05.2026 близько 20 год. 00 хв., маючи умисел, спрямований нa незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, у період нересту, заздалегідь взявши з собою заборонене знаряддя для рибальства - мисинову сітку, прибув до водойми - а саме до річки «Удай» у с. Леляки Пирятинської територіальної громади Лубенського району Полтавської області. В подальшому ОСОБА_3 встановив мисинову сітку у річці з метою вилову риби. 30.05.2026 близько 17 rom. 00 хв. ОСОБА_3 , порушуючи вимоги ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022 року, Наказу Державного агенства України 3 розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 25.03.2026 № 106 «Про затвердження переліку меж нерестових ділянок в районах діяльності (контролю) Полтавського рибоохоронного патруля у 2026 році», діючи умисно, в період нересту, за допомогою раніше встановленого забороненого знаряддя для вилову риби мисинової сітки виловив водні живі ресурси, а саме: рибу «Лин» загальною кількістю шість екземплярів, загальною вартістіо 37584 грн. 00 коп., по 6264 грн. 00 грн. за одиницю, та «Щуку» в кількості однієї штуки вартістю 17949 грн. 60 коп., чим спричинив матеріальних збитків рибогосподарським водним об`єктам України на загальну суму 55533 грн. 60 коп. (згідно такс затверджених Постановою Кабінету Міністрів України Ne 1042 від 29 вересня 2023 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завдапої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів») та відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» заподіяв істотну шкоду.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному зайняті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах. Він не заперечував ні фактичні дані щодо обставин кримінальних правопорушень, ні правову кваліфікацію своїх дій. Обвинувачений у судових дебатах погодився із запропонованим прокурором видом та розміром покарання.
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , він повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорює правову кваліфікацію своїх дій.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив обмеження права на апеляційне оскарження вироку суду з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, документів щодо речових доказів, оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності позиції обвинуваченого, .
Прийняття судом рішення про проведення судового розгляду у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні і суд це враховує при постановленні вироку.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_3 у судовому засіданні не встановлено.
З огляду на викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення, представника потерпілого та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.
До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить рецидив злочинів.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді пробаційного нагляду, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Щодо заявленого цивільного позову в даному кримінальному провадженні суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.
Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Пирятинської міської ради Лубенського району Полтавської області звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.
Обґрунтовуючи позовні вимоги цивільний позивач вказував про те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, внаслідок чого було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 55533,60 грн., які просить з стягнути з обвинуваченого за шкоду, заподіяну внаслідок незаконного вилову риби.
Прокурор у судовому засіданні цивільний позов підтримав та просив задовільнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо їх задоволення.
Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Зі змісту ч. 4 ст. 206 ЦПК України вбачається, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
З огляду на обґрунтованість заявлених потерпілою стороною позовних вимог та їх визнання обвинуваченим ОСОБА_3 , про що ним повідомлено у судовому засіданні, цивільний позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: згідно з ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 03.06.2026 був накладений арешт на майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з майна.
Дослідивши надані стороною обвинувачення документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування накладеного ухвалою слідчого судді арешту на майно.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України з урахуванням вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого судом не встановлені, таке клопотання до суду не подавалося.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 1 ст. 249 КК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік шість місяців.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12026170580000103 – заступника керівника Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Пирятинської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт: НОМЕР_2 , виданий 15.02.1991 Улово-Афонским відділом Внутрішніх справ Гудаутського районного виконавчого комітету Абахазької АСРР на користь держави в особі Пирятинської міської ради Лубенського району Полтавської області (код ЄДРПОУ: 13955752) матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок незаконного зайняття рибним промислом у розмірі 55533 грн. 60 коп. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять три гривні 60 коп.) зарахувавши кошти за наступними реквізитами: код отримувача (ЄДРПОУ): 37952255; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм. подат.); номер рахунку (IBAN): НОМЕР_3 ; призначення платежу: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Скасувати арешт майна накладений згідно ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 червня 2026 року.
Речові докази: риболовну мисинову сітку довжиною 36м., висотою 1,6 м., розмір вічка 45мм.х45мм., рибу виду «Лин» в кількості 6 шт., рибу виду «Щука» в кількості 1 шт., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № l Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КК України - судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1