Справа № 173/1049/26
Провадження №2/173/1331/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
15 липня 2026 року  м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді      Кожевник О.А.
за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Верхньодніпровське БТІ» про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру
ВСТАНОВИВ:
До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Верхньодніпровське БТІ» про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру.
Згідно поданої позовної заяви позивачі просять визнати за ними право власності на самочинно реконструйовану квартиру в житловий будинок, що розташованийй за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі спадкового договору.
15 липня 2024 року позивачі отримали витяг з державного реєстру речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 1221010300:03:003:0032 цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Позивачі зазначають, що фактично цей об`єкт будівництва використовувався як індивідуальний житловий будинок, який має окремий вхід, ізольовані приміщення, власні інженерні комунікації та господарські споруди.
У результаті проведеної позивачами реконструкції квартири в житловий будинок садибного типу 05 червня 2025 року позивачі звернулись до бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорту на об`єкт та визначення типу об`єкту.
Для проведення державної реєстрації на заявлений об`єкт нерухомого майна заявнику необхідно подати відомості про технічні характеристики закінченого будівництвом об`єкта, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Таким чином, вказані юридичні обставини позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Позивачі зазначають, що узаконення - це юридичний процес, результатом якого є державна реєстрація права власності на будинки та будівлі за особою - власником. Існує кілька методів узаконення самовільних будівель та будівель - якщо ваші будівлі та споруди збудовані після 09.04.2015 р, тоді узаконити їх можливо тільки за рішення суду.
Після закінчення реконструкції та будування позивачі мають на меті отримати документи про право власності на самочинно реконструйований житловий будинок А-1 та самочинно збудованого сараю. Але звернувшись до БТІ їх повідомили про те, що отримати право власності на нерухоме майно можливо лише після введення його експлуатацію, отримання право власності та реєстрації речового права.
Ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію позивачі не мають можливості, так як до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати рішення суду. 
Таким чином на даний час в іншому порядку окрім судового позивачі не мають можливості реалізувати свої права.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А.
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 14 квітня 2026 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання сторонни не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Кожен окремо подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач ОСОБА_3 у поданій заяві просив позовну заяву задовольнити.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. 
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. 
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. 
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. 
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Між сторонами виникли правовідносини із визнання права власності на нерухоме майно.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого ПЧ-10 Верхівцевської дистанції колії Придніпровської залізниці 05 грудня 1994 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 
05 квітня 2005 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншого боку укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Листопад О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 22, предметом якого була частка квартири АДРЕСА_2 .
Із витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається заборона на квартири АДРЕСА_2 , підставою обтяження є спадковий договір ВСА 711164 від 05 квітня 2005 року.
28 червня 2024 року між Верхівцевською міською радою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 2.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (02.01) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Строк договору три роки (п. 4.1 Договору). Право оренди земельної ділянки підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав № 38678998 та копією Рішення Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області «Про передачу в оренду земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» № 1363-61/VIII від 21 червня 2024 року.
25 червня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до ТОВ «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» для виготовлення технічного паспорту, в якому зазначено, що за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта – реконструкція квартири в житловий будинок садибного типу літ А.1 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.
Після закінчення реконструкції позивачі мають на меті отримати документи про право власності на реконструйований об`єкт, що є можливим лише після введення його в експлуатацію. Ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію позивач не має можливості, так як відповідно до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати рішення суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За приписами ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом
Згідно з вимогами ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втрачається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Враховуючи, що позивачі здійснили реконструкцію квартири в житловий будинок без отримання будь-яких дозволів та проекту, таке будівництво вважається самочинним будівництвом.
Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.
Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.
Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.
Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
На підставі вищевикладеного суд відповідно до способу захисту невизнаних прав, обраного позивачами, який передбачений ст. 16 ЦК України, та з яким погоджується суд, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, визнати за позивачами право власності на самочинно реконструйований житловий будинок літера А-1 площею 66,3 кв.м, та самочинно збудований сарай Б1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору суд вважає за можливе покласти на позивачів, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивачів, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з недотриманням порядку реконструкції нового майна.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259,263,264,265,268, 273 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Верхньодніпровське БТІ» про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 право власності на самочинно реконструйовану квартиру в житловий будинок літ. А1 площею – 66,3 кв.м. та самочинно збудований сарай Б1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 право власності на самочинно реконструйовану квартиру в житловий будинок літ. А1 площею – 66,3 кв.м. та самочинно збудований сарай Б1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Суддя         О.А. Кожевник