Справа № 354/1493/21
Провадження по справі № 2/354/20/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Остап`юк М.В.
при секретарі Вередюку Т.Ю.
без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яремче заяву представника відповідача Горової О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_2 , до ОСОБА_6 , ТОВ «МАГУРКА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_7 про зобов`язання вчинити дії та про визнання недійсними державного акту, - 
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за вказаним позовом.
15.06.2026 представник відповідача ТОВ «Магурка» - адвокат Горова О.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по вказаній цивільній справі, а саме просила зобов`язати ОСОБА_2 повернути ТОВ «Магурка» витрати на правову допомогу у сумі 105 000 гривень 00 копійок. 
У судовому засіданні 03.07.2026 представник позивачки заперечив щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, пояснив, що Позивачка є вдовою, з трьома неповнолітніми дітьми. Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01.07.2026 за період з січня 2025 року по грудень 2025 року складає 137 132 грн 40 коп. Крім того, позовні вимоги, пред`явлені до ТОВ "МАГУРКА" судом задоволені. 
У судовому засіданні представник заявника заперечила щодо долучення за усним клопотанням представника позивача в якості доказу Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, оскільки такий доказ поданий з пропущенням встановленого строку, так як мав би бути поданий разом із позовною зявою, а сторона не обгрунтувала неможливості подання цього доказу раніше. Вважає, що ОСОБА_2 вводить в оману суд щодо її майнового стану, оскільки згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків остання є власницею двох земельних ділянок та житлового будинку в с. Вороненка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Просила задовольнити заяву у повному обсязі та стягнути з Позивачки витрати за правову допомогу у сумі 105 000 грн 00 коп.
Заслухавши та вивчивши позиції сторін, суд приходить до наступного висновку.
У проваджені Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_2 , до ОСОБА_6 , ТОВ «МАГУРКА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_7 про зобов`язання вчинити дії та про визнання недійсними державного акту.
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.05.2026 позовні вимоги ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_2 , до ОСОБА_6 , ТОВ «МАГУРКА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_7 про зобов`язання вчинити дії та про визнання недійсними державного акту – задоволено частково.
Скасовано рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2021, індексний номер 61534403, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАГУРКА» на земельну ділянку загальною площею 2,5 га, кадастровий номер 2611093001:16:011:0030 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2495585626120, номер запису про право власності: 44996674); скасувано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2611093001:16:011:0030 площею 2,5000 га, що розташована: Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, с. Яблуниця, урочище «Магурки»; стягнуто з ОСОБА_6 , ТОВ «МАГУРКА» у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454, 00 грн.
Таким чином, позовні вимоги в тій частині, яка стосується відповідача ТОВ "МАГУРКА" - задоволено.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя статті 133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 
2) у разі відмови в позові - на позивача; 
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовим рішенням встановлено, що позовні вимоги позивача в частині вимог до відповідача ТОВ "МАГУРКА" задоволено, відтак відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу покладаються на відповідача. 
Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору
Тобто, у разі задоволення позову, вимоги про компенсацію здійснених витрат підлягають задоволенню лише у разі необґрунтованих дій сторони, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.
Згідно з частиною першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Частиною другою статті 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 761/27076/19.
Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Звернення ОСОБА_1 , після смерті якого правонаступниками є його дружина ОСОБА_2 та неповнолітні діти, до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2025 у справі № 759/16936/24.
Таким чином, суд дійшов висновку, що саме собою звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат на правову допомогу відповідачеві необхідно було довести, які саме дії позивача під час звернення до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та недобросовісними.
Відтак, у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації правонаступниками позивача витрат на правову допомогу відповідачу у сумі 105 грн 00 коп слід відмовити. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 259 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви представника відповідача Горової О.В. про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Повний текст рішення складено 16.07.2026.

Суддя:        Марія ОСТАП`ЮК