УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/11078/25 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Номер провадження №33/4805/397/26
Категорія ч.1 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – Шолодько Марини Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Шолодько Марини Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 23 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 23 жовтня 2025 року об`єднано в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Згідно з постановою судді місцевого суду, 04.08.2025 о 12-16 год у м.Житомирі по вул.Сосновій, 22А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився.
 
Також, ОСОБА_1 04.08.2025 о 12-30 год за адресою: м.Житомир, вул.Соснова, 22А на зупинці громадського транспорту виражався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство.
Окрім цього, ОСОБА_1 04.08.2025 в м.Житомир, вул.Соснова, 22А, приблизно о 12-54 год, будучи згідно ст.266 КУпАП відстороненим від керування транспортним засобом у зв`язку з оформленням матеріалів за ст.130 ч.1 КУпАП, законну вимогу не виконав та продовжив керування транспортним засобом «ВАЗ2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Шолодько М.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки зазначений у ньому час зупинки транспортного засобу не відповідає часу, зафіксованому на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції (12:17:20). Вказує, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам. Зокрема, на думку сторони захисту, з відеозапису вбачається, що між ОСОБА_2 та працівниками поліції раптово виник конфлікт, при цьому в період з 12:16:38 до 12:25:00 питання щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не порушувалось, а інспектор поліції ОСОБА_3 представився та пред`явив службове посвідчення лише о 12:56:53. Також зазначає, що ОСОБА_2 не були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі право на правову допомогу адвоката. Крім того, сторона захисту вважає, що наявні у справі докази не є достатніми для доведення поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, приходжу до наступного висновку.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №412050 від 04.08.2025, вбачається, що 04.08.2025 о 12 год 16 хв у м.Житомирі по вул.Сосновій, 22А, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1-3).
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №412050 від 04.08.2025 (а.с.1-3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ОМСЦ» ЖОР від 04.08.2025 (а.с.7); рапортом працівника поліції від 04.08.2025, згідно якого, 04.08.2025 о 12:16 год відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Під час спілкування у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. На ОСОБА_2 винесена постанова за ч.1 ст.122 КУпАП та складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, водія відсторонено від керування згідно ст.266 КУпАП (а.с.8); відеозаписами обставин події (а.с.10).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
На наявних у матеріалах справи відеозаписах із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
З відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, роз`яснюючи порядок його проведення та наслідки відмови. Натомість ОСОБА_1 неодноразово змінював свою позицію щодо проходження огляду, висуваючи додаткові умови його проходження, а в подальшому відмовився слідувати до закладу охорони здоров`я, у зв`язку з чим його дії обґрунтовано були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Також відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право користуватися правовою допомогою адвоката та ознайомлено зі складеними відносно нього адміністративними матеріалами, зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а також відсторонено від керування транспортним засобом.
Відеозапис свідчить, що працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання складених процесуальних документів недопустимими доказами. 
Посилання апелянта на розбіжності у часі, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксованому на відеозаписі, не впливають на допустимість чи достовірність доказів та не ставлять під сумнів встановлені судом фактичні обставини справи.
Подальше висловлення ОСОБА_1 згоди на проходження огляду після фіксації працівниками поліції його відмови та в ході оформлення адміністративних матеріалів не спростовує факту раніше вчиненої відмови від проходження огляду та не впливає на правову оцінку його дій.
Доводи апеляційної скарги спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, зокрема відеозаписом події, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не містять посилань на обставини чи докази, які б ставили під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови.
Посилання захисника на судове рішення в іншій справі апеляційний суд до уваги не бере, оскільки воно ухвалене за інших фактичних обставин та не має преюдиційного значення для вирішення даної справи.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.173, 185 КУпАП постанова суду не оскаржувалась, тому судом апеляційної інстанції не переглядалась.
Також не підлягає задоволенню клопотання захисника про закриття провадження у справі з огляду на те, що на час апеляційного розгляду закінчився, передбачений ст.38 КУпАП, річний строк накладення адміністративного стягнення, оскільки справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:

У задоволенні клопотання адвоката Шолодько Марини Михайлівни про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити. 
Апеляційну скаргу адвоката Шолодько Марини Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 23 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич