ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року 
м. Київ

справа № 640/14689/21
адміністративне провадження № К/990/46867/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року (головуючий суддя Друзенко Н.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року (головуючий суддя: Епель О.В., судді: Мєзєнцев Є.І., Файдюк В.В.) у справі № 640/14689/21 за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до ОСОБА_1 про припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації,

У С Т А Н О В И В:
27.05.2021 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), у якому просив:
припинити право на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1) на АДРЕСА_4 » від 01.03.2021 № KB 051210225501;
скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідкам (СС1) на об`єкт: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1 ) на АДРЕСА_4 » від 15.03.2021 № KB 101210311809, замовник будівництва - ОСОБА_1 .
Законом України № 2825-IX від 13.12.2022, що набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
08.11.2024 здійснено пакетний автоматизований розподіл судових справ, за яким Рівненському окружному адміністративному суду, з урахуванням навантаження та за принципом випадковості, визначено до передачі 460 справ.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 для розгляду справи № 640/14689/21 визначено суддю Друзенко Н.В.
Ухвалою від 10.03.2025 адміністративну справу № 640/14689/21 прийнято до провадження судді Друзенко Н.В.; розгляд справи вирішено здійснювати зі стадії розгляду справи по суті, з урахуванням особливостей, визначених статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2025, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025, відмовлено у задоволенні позову.
14.11.2025 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій він просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 03.12.2025 відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.
12.12.2025 від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що у замовника будівництва ОСОБА_1 відсутні документи: проєктна документація на будівництво «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1 ) на АДРЕСА_4 », розроблена та затверджена у встановленому законодавством порядку; договір на здійснення авторського нагляду, укладений відповідно до законодавства із замовником будівництва та головним архітектором проєкту, у цьому випадку ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .
Позивач наполягає на тому, що будівництво без належного затвердженого проєкту є однією з ознак, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом. 
За твердженням позивача, ОСОБА_1 навів недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, в частині інформації щодо проєктанта, у частині відповідальної особи, що здійснює авторський нагляд. 
Водночас позивач вказує, що авторський нагляд взагалі не здійснювався, будівельні роботи виконуються без проєктної документації на будівництво, а тому зазначений об`єкт є самочинним будівництвом. 
Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву наголошує, що після реєстрації права власності на об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 21.03.2021, остання вичерпує свою дію фактом виконання. Враховуючи наведене, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
24.02.2021 (вх. № 073/09/01-Г-2402/4) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради надійшло подане замовником будівництва - ОСОБА_1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1 ) на АДРЕСА_4 ».
01.03.2021 здійснені дії з метою внесення запису до Реєстру щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1) на АДРЕСА_4 » та присвоєно унікальний реєстраційний номер № KB 051210225501.
Замовник будівництва - ОСОБА_1 у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 01.03.2021 № КВ 051210225501 навів дані, зокрема, що проєктна документація розроблена ТОВ «Проектна майстерня «Архітектор», головний архітектор проєкту - ОСОБА_2 (кваліфікаційний сертифікат серії НОМЕР_1), яка затверджена наказом ОСОБА_1 № б/н від 22.02.2021 «Про затвердження проектної документації». Відповідальною особою, що здійснює авторський нагляд є ОСОБА_2 .
15.03.2021 здійснені дії з метою внесення запису до Реєстру щодо реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1) на АДРЕСА_4 » та присвоєно унікальний реєстраційний номер № KB 101210311809.
Замовник будівництва - ОСОБА_1 у декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 15.03.2021 № КВ 101210311809 навів такі дані, зокрема: генеральний проєктувальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектна майстерня «Архітектор», 91031, Луганська область, місто Луганськ, квартал Димитрова, 33, кв. 1, код ЄДРПОУ 133393120; головний архітектор проєкту, особа, що здійснює авторський нагляд ОСОБА_2 на підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна майстерня «Архітектор» від 15.02.2021 № 12/02/1, кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_1. Проєкта документація затверджена замовником: наказом ОСОБА_1 від 22.02.2021 «Про затвердження проектної документації».
15.04.2021 (вх. № 073-2329) на адресу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради надійшов лист від 14.04.2021 № 5-04 від ОСОБА_2 , у якому повідомлено, що, зокрема, у повідомлені про початок виконання будівельних робіт від 01.03.2021 № КВ 051210225501 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 15.03.2021 № КВ 101210311809 вказано особисті дані головного архітектора проєктів - ОСОБА_2 із кваліфікаційними сертифікатами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, та відповідні дані про накази щодо призначення головного архітектора проєкту та ведення авторського нагляду - не відповідають дійсності, оскільки він не проводив проєктні роботи щодо спірного об`єкта будівництва, не укладав жодних договорів та не видавав накази на призначення головного архітектора проєкту та авторського нагляду. Просив вжити заходи щодо усунення цих непорозумінь та припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій погодилися з доводами відповідача про те, що після реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна відсутні підстави для скасування (припинення) його права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі вказаного повідомлення, та підстави для скасування казаної декларації.
Водночас, за позицією судів попередніх інстанцій, інформація, отримана в цьому випадку від ФОП ОСОБА_2 , може бути самостійною і достатньою підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, без проведення відповідної перевірки, зокрема, якщо він (об`єкт) збудований або будується без належно затвердженого проєкту, лише у випадку, якщо недостовірність зазначених у повідомленні чи декларації даних є очевидною.
З покликанням на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.12.2023 у справі № 640/12885/21, суди попередніх інстанцій зауважили, що у разі, якщо, наприклад, замовник будівництва у зареєстрованій декларації невірно вказав особу, яка проводила проєктні роботи, не є обставиною, що свідчить про те, що об`єкт є самочинним будівництвом.
Водночас дійшли висновку, що такі обставини потребують перевірки достовірності даних про генерального проєктувальника та головного архітектора проєкту (особи, що здійснює авторський нагляд) та встановлення наявності чи відсутності належно затвердженого проєкту у замовника будівництва, що може бути виявлено під час проведення перевірки контролюючим органом.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ
Скаржник із покликанням на вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466 (далі Порядок № 466), Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 461 (далі Порядок № 461), зазначає, що до замовника та проєктувальника висуваються вимоги щодо добросовісного виконання ними проєктних робіт щодо об`єктів будівництва, які, зокрема, полягають і в обов`язковому врахуванні будівельних норм, стандартів і правил, вимог вихідних даних та проєктування.
Враховуючи лист ОСОБА_2 від 14.04.2021 № 5-04 позивач стверджує, що відповідач порушив визначений частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок виконання будівельних робіт.
На думку скаржника, суди попередніх інстанцій не дослідили, що будівельні роботи виконуються фактично без проєктної документації на будівництво.
З покликанням на частину першу статті 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) вважає, що зазначений об`єкт є самочинним будівництвом, який у свою чергу може становити підвищену небезпеку життю та здоров`ю людей, які мешкають у житловому будинку, оскільки немає даних про те, чи має реконструйоване приміщення належну міцність, стійкість та експлуатаційну діяльність.
Акцентує увагу на тому, що авторський нагляд має здійснюватися відповідною особою на всіх етапах будівництва. У свою чергу виконанню вказаних обов`язків передує укладення між замовником та відповідальною особою договору про здійснення авторського нагляду.
Стверджує, що відповідач у зареєстрованому повідомленні та декларації самовільно визначив особу, яка здійснює авторський нагляд без наявної письмової згоди ОСОБА_2 , як особи, що буде здійснювати авторський нагляд.
Наполягає на тому, що під час розгляду справи відповідач не спростував відсутність проєктної документації.
Також позивач вказує, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки щодо застосування норм права, які викладені в постановах Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 826/6660/16, від 27.01.2021 у справі № 826/10962/17, від 20.07.2022 у справі № 640/18400/18 та від 23.08.2023 у справі № 640/7308/19 щодо необов`язковості проведення перевірки достовірності даних у поданому повідомленні та/або декларації та складання матеріалів за результатами проведення такої перевірки.
Відповідач не погоджується із доводами, які викладені у касаційній скарзі.
Вважає рішення судів попередніх інстанцій законними і обґрунтованими, ухваленими відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.
Відповідач зауважує, що реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в цьому випадку вчинення відповідачем дій щодо реалізації наданого йому зазначеним повідомленням права на проведення будівельних робіт.
На думку відповідача, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.
Акцентує увагу на тому, що право власності на три новоутворені квартири зареєстровано 21.03.2021, відтак з цієї дати декларація про готовність до експлуатації об`єкта вичерпала свою дію та не може бути скасована у судовому порядку.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
Питання отримання документів, які надають право виконувати будівельні роботи, визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) та Порядком № 466, а механізм прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта визначено Порядком № 461.
Закон України № 3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Предметом спору у справі є наявність або відсутність підстав для припинення права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1) на АДРЕСА_4 » від 01.03.2021 № KB 051210225501 та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1)
Частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI визначено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у тому числі (…) зокрема, якщо він збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону № 3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать у тому числі (…) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Відповідно до пунктів 6, 7 частини першої статті 7 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється у тому числі шляхом:
контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації;
надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (крім анулювання (скасування) документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів).
Частиною п`ятою статті 34 Закону № 3038-VI передбачено, що контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.
Отже, в розумінні приписів пункту 1 частини третьої статті 6, пунктів 6, 7 частини першої статті 7, частини п`ятої статті 34, частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI Департамент наділений повноваженнями на звернення до суду із позовом про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, наданих відповідачем.
Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України № 3038-VI проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.
Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. 
За приписами частини першої статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 затверджений Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт.
У силу вимог пункту 11 Порядку № 466 замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 13 Порядку № 466 закріплено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 21 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюється та надсилається рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг.
Відповідно до абзацу 5 пункту 15 Порядку № 466 у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у тому числі (…) якщо він збудований без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.
Водночас згідно із абзацом 7 пункту 15 Порядку № 466 право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, також може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у тому числі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, затверджений Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.
Згідно із пунктом 17 Порядку № 461 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг чи через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг один примірник декларації, зокрема, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку.
Пунктом 18 Порядку № 461 закріплено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.
Водночас приписи Порядку № 461 містять подібні до пункту 15 Порядку № 466 повноваження органів ДАБІ щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. 
Так, згідно з абзацом дев`ятим пункту 22 Порядку № 461 у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він, у тому числі (...) збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.
У контексті правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі, колегія суддів наголошує, що за змістом норм частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, здійснюється у судовому порядку за позовом відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в разі виявлення цим органом факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень.
Оскільки питання про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, а також скасування декларації вирішується у судовому порядку, то на цю процедуру поширюється дія норм КАС України, який визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (частина перша статті 1 цього Кодексу).
Так, згідно з положеннями частини першої, статті 7, частин першої, четвертої статті 9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Частинами першою, другою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Докази повинні відповідати визначеним у статтях 73-76 КАС України критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, а обов`язок доказування, за загальним правилом, встановленим у частині першій статті 77 цього Кодексу, покладається на кожну з сторін, яка повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (абзац другий частини другої, частина четверта статті 77 КАС України).
За правилами частин першої, другої статті 90 цього ж Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Зміст викладених положень дає колегії суддів підстави стверджувати, що КАС України не встановлює жодних особливостей щодо звернення до суду з позовом органу державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, а також розгляду цієї категорії спорів, зокрема не визначає того, що поданню такого позову повинно передувати обов`язкове проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю і що обставини самочинного будівництва можуть підтверджуватися лише складеними за результатом проведення таких заходів актами та/або розпорядчими документами контролюючого органу, як то приписи, протоколи, розпорядження тощо.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі № 440/12326/21.
У контексті зазначеного колегія суддів вважає також за необхідне звернути увагу на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 24.11.2021 у справі № 420/998/21, від 07.03.2023 у справі № 420/9217/21 та від 29.03.2023 у справі № 640/1990/22.
Відповідно до висновків, наведених у вказаних постановах Верховного Суду, як Закон України від 17.10.2019 № 199-IX, яким до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» внесено відповідні зміни і з 01.06.2020 запроваджено скасування реєстрації декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, у судовому порядку за позовом відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, так і норми самої цієї статті не містять застережень або обмежень щодо її застосування.
Також у постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 640/1990/22 наголошено, що виключною підставою для звернення з позовом до суду про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про введення об`єкта до експлуатації є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, ознаками якого є, зокрема: 
1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що невідведена для цієї мети; 
2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 
3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проєкту або будівельного паспорту; 
4) скасовано містобудівні умови та обмеження.
Такий висновок щодо застосування норм права наведено і у постановах Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 420/998/21 та від 07.03.2023 у справі № 420/9217/21.
Колегія суддів акцентує увагу і на тому, що стаття 39-1 Закону № 3038-VI, якою регламентовано повноваження Департаменту на звернення до суду з цим позовом, не визначає і не встановлює способу виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.
До того ж, за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 19.08.2020 у справі № 826/6660/16 закон не зобов`язує орган державного архітектурно-будівельного контролю проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною. Ця правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 640/18400/18, у якій визнано необґрунтованими та відхилено доводи про те, що порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення перевірок має бути дотримано й у випадку скасування реєстрації повідомлення або декларації.
Беручи до уваги наведені положення законодавства та висновки Верховного Суду щодо їх застосування, колегія суддів приходить до висновку, що законодавець не вимагає від контролюючого органу проведення заходів державного архітектурно - будівельного контролю і оформлення їх результатів як обов`язкової передумови для звернення до суду з таким позовом як не визначає й того, що доказами самочинного будівництва у такій справі можуть бути лише відповідні акти перевірок та/або розпорядчі чи інші документи, оформлені у межах таких контрольних заходів.
Обставини щодо факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у справах зазначеної категорії доводяться на загальних умовах в порядку, встановленому КАС України, на підставі належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів. 
З`ясування, встановлення, підтвердження або спростування обставин щодо наявності ознак самочинного будівництва охоплюються предметом доказування у таких справах і мають вирішальне значення для правильного вирішення спорів цієї категорії.
Колегія судді звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 813/4993/15 при розгляді позовних вимог про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації у пункті 49 зазначила, що за наведених обставин Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про протиправність оскаржуваних дій Інспекції з реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що не відповідають наведеним вище нормам законодавства, та, як наслідок, наявність правових підстав для задоволення позову.
Отже, за наявності визначених законом підстав Велика Палата Верховного Суду допускає можливість скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації навіть за наявного оформленого права власності на цей об`єкт.
Так, підставою для звернення з цим позовом до суду слугувала отримана від ОСОБА_2 (цю особу відповідач зазначив у повідомленні та декларації розробником проєктної документації, а також відповідальною особою, що здійснює авторський нагляд та головним архітектором проєкту) інформація, що ним не укладалось жодних договорів та не видавались накази на призначення головного архітектора проєкту та авторського нагляду, не виконувалися жодні роботи на об`єкті будівництва: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом на три самостійні квартири (кв. АДРЕСА_1 ) на АДРЕСА_4 » від 01.03.2021 № KB 051210225501. 
Своєю чергою, будівництво без належно затвердженого проєкту є однією з ознак, що дає підстави вважати об`єкт самочинним.
Проте суди попередніх інстанцій, на виконання вимог статей 73, 74, 75, 90 КАС України, не надали оцінку отриманим позивачем фактам, викладеним в заяві ФОП ОСОБА_2 , на предмет їх належності, допустимості та достовірності у сукупності з іншими доказами щодо підтвердження або спростування факту виконання останнім робіт на спірному об`єкті. 
Зі змісту оскаржуваних судових рішень також не вбачається, що вказані підстави позову були спростовані відповідачем або наявними у справі доказами, поясненнями сторін.
Аналогічний підхід за подібних правовідносин сформовано у постанові Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 640/31320/20.
Водночас колегія суддів наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Натомість без з`ясування обставин щодо достовірності даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, неможливо прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Водночас в силу вимог статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
За приписами статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 640/14689/21 скасувати.
Справу № 640/14689/21 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін
Я. О. Берназюк
О.П. Стародуб