Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 208/3538/26
Номер провадження2/173/1451/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
08 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Островерхової А.В., за участю секретаря судового засідання Прокоф`євої Н.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем 09.05.2025 було укладено кредитний договір № 8968857 в електронній формі. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську картку, реквізити якої були надані відповідачем. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила ознайомлення та погодження з Правилами надання коштів у позику, розміщеними на сайті кредитодавця, які є публічною пропозицією (офертою).
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за вказаним кредитним договором, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в т.ч. за вказаним кредитним договором до відповідача.
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вказаному кредитному договору у відповідача перед позивачем виник борг в сумі 22833,00 грн.
Крім цього, 11.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір № 71247384 відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти, які остання зобов`язалася повернути разом із процентами у строки та на умовах, визначених договором. 
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за вказаним кредитним договором, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в т.ч. за вказаним кредитним договором до відповідача.
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вказаному кредитному договору у відповідача перед позивачем виник борг в сумі 19800,00 грн
14.07.2025 між ТОВ “СірокоФінанс” та відповідачем укладено договір позики №7447293. За договором позики позикодавець зобов?язався надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов?язався повернути таку ж суму коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити комісію, проценти. 
26.08.2025 між ТОВ “СірокоФінанс” та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26082025, відповідно до якого первісний кредитор відступив фактору права вимоги за кредитними договорами, визначеними у реєстрах прав вимоги. 
Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 12015,60 грн. 
Позивач зазначає, що відповідач має заборгованість перед позивачем на загальну суму 54648,60 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також понесені судові витрати. 
Відповідач надала суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнала лише в частині заборгованості за тілом кредиту та процентами та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по штрафним санкціям та комісією, оскільки вважає їхнє нарахування неправомірним.
Позивач, в свою чергу, надав відповідь на відзив, в якому заперечував проти доводів відповідача, вважав їх необгрунтованими, а розрахунок заборгованості таким, що грунтується на умовах договору та вимогах чинного законодавства. 
Ухвалою Заводського районного суду міста Кам?янського від 27.03.2026 справу передано до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю. 
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 09.05.2025 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір кредитної лінії № 8968857.
Відповідно до умов договору товариство надає споживачу кредит в сумі 9000 грн строком на 360 днів, дата повернення кредиту - 03.05.2026. Процентна ставка на день - 0,95%. Умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 17,25 грн, що у грошовому виразі складає 1552,50 грн. (п.2.8).
Пунктом 6.1. договору передбачено, що проценти сплачуються періодично - кожні 30 календарних днів. За порушення зобов?язання з боку позичальника передбачено сплату неустойки (п.9.6).
Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора 802252.
Згідно умов Кредитного договору, кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 9000 грн 09.05.2025 на банківську карту № НОМЕР_1 відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ “Фінансова компанія “Фінекспрес” від 02.01.2026. Окрім того, факт отримання кредиту не заперечує відповідач, тому ця обставина згідно з положенням ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. 
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 8968857 від 09.05.2025 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 22833,00 грн, з яких: 9000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7780,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою, 1552,50 грн - комісія за надання кредиту.
Також судом встановлено, що 11.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71247384, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 6000 грн строком на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту - 09.06.2025. За користування кредитом нараховується проценти в розмірі 1,000 % на день. Умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 15,00%, що становить 900 грн. 
Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Пунктом 2.4 договору передбачено сплату пені у розмірі 4,00% в день. 
Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора 47355.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ “Фінансова компанія “Фінекспрес” від 20.01.2026. Окрім того, факт отримання кредиту не заперечує відповідач, тому ця обставина згідно з положенням ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. 
Згідно розрахунків заборгованості за договором №71247384 від 11.05.2025 у відповідач виникла заборгованість у розмірі 19800,00 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 900,00 грн - сума заборгованості по процентам; 12000 грн - сума заборгованості за пенею, 900 грн - комісія за надання кредиту. 
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і боржниками. 
24.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №9 до договору факторингу. 
На підтвердження укладеного договору факторингу № 27/03/25 позивач надав платіжну інструкцію № 118 від 30.09.2025 та реєстр боржників №15, а також платіжну інструкцію №23276 від 30.09.2025 та реєстр боржників №16.
Так, згідно з платіжними інструкціями позивачем перераховано грошові кошти на виконання умов договору факторингу №27/03/25, що підтверджує оплатність правочину та виконання сторонами його умов щодо відступлення права вимоги.
Відповідно до реєстру боржників №15 до договору факторингу № 27/03/25 від 24.09.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 8968857 в розмірі 22833,00 грн, з яких: 9000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7780,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою, 1552,50 грн - комісія за надання кредиту, відповідно до реєстру боржників №16 за договором №71247384 у розмірі 19800,00 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 900,00 грн - сума заборгованості по процентам; 12000 грн - сума заборгованості за пенею, 900 грн - комісія за надання кредиту. 
Також судом встановлено, що 14.07.2025 між ТОВ «СірокоФінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №7447293, згідно з яким відповідач отримала позику в сумі 3800 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов?язалася повернути позику, сплатити проценти за користування позикою в порядку та на умовах, визначених договором. 
Позика надається строком 18 днів, дата повернення позики - 31.07.2025, за користування позикою нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості. Також сторони узгодили сплату комісії за надання позики у розмірі 609,14 грн.
Умовами договору передбачено сплату пені у розмірі 5% на день. 
Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом 4хj48. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується квитанцією АТ “Таскомбанк” від 14.07.2025. Окрім того, факт отримання кредиту не заперечує відповідач, тому ця обставина згідно з положенням ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. 
Згідно розрахунків заборгованості за договором №7447293 від 14.07.2025 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 12015,60 грн, з яких: 3800 грн - сума заборгованості по основному боргу; 6,46 грн - сума заборгованості по процентам; 7600,00 грн - заборгованість по пені, 609,14 грн - сума заборгованості за комісією.
Водночас 26.08.2025 між ТОВ «СірокоФінанс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №26082025 відповідно до умов якого ТОВ «СірокоФінанс» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «СірокоФінанс» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі прав вимог. 21.11.2025 між ТОВ «СірокоФінанс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено додаткову угоду №5 до договору факторингу. 
Згідно з платіжною інструкцією № 190 від 25.11.2025 позивачем перераховано грошові кошти ТОВ «СірокоФінанс» на виконання умов договору факторингу № 26082025 та додаткової угоди №5. 
В реєстрі боржників №4 від 21.11.2025 до до Договору факторингу №26082025 від 26.08.2025 зазначено, що ТОВ «СірокоФінанс» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за договором позики №7447293 від 14.07.2025 на загальну суму у розмірі 12 015,60 грн, з яких: 3800, 00 грн -сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,46 грн - сума заборгованості за відсотками; 7600, 00 грн - сума заборгованості за пенею; 609,14 грн - сума заборгованості за комісією. 
Водночас відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконувала, та кошти не повернула, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за вказаними договорами становить:
-за договором № 8968857 від 09.05.2025 у розмірі 22833,00 грн, з яких: 9000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7780,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою, 1552,50 грн - комісія за надання кредиту.
-за договором №71247384 від 11.05.2025 у розмірі 19800,00 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 900,00 грн - сума заборгованості по процентам; 12000 грн - сума заборгованості за пенею, 900 грн - комісія за надання кредиту;
-за договором позики №7447293 від 14.07.2025 у розмірі 12015,60 грн, з яких: 3800 грн - сума заборгованості по основному боргу; 6,46 грн - сума заборгованості по процентам; 7600,00 грн - заборгованість по пені, 609,14 грн - сума заборгованості за комісією.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Водночас одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмоїстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Крім того, згідно з ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний підпис - дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.
Таким чином, підписавши кредитні договори електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту (позики), порядок його надання, відсотки за користування кредитом (позикою), тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім цього згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У частині 2 ст.1078 ЦК встановлено й момент переходу права вимоги за договором факторингу, за яким відступлення вимоги обумовлене певною подією за таким договором право вимоги переходить до фактора з моменту настання цієї події.
Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що первісні кредитори ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів” та ТОВ “СірокоФінанс” відповідно до договорів № 8968857 від 09.05.2025, №71247384 від 11.05.2025, №7447293 від 14.07.2025 надали відповідачу ОСОБА_1 кредити (позику), однак відповідач кошти не повернула, тому заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання умов договору за тілом кредиту (позики), процентами та комісією за надання кредиту (позики) необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як нового кредитора, що отримав право грошової вимоги до відповідача.
Відповідач визнала суму заборгованості за основним зобов?язанням та нарахованими відсотками, тому ці обставини не підлягають доказуванню в силу положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України. 
Щодо позовних вимог про стягнення комісії то такі вимоги суд також вважає правомірними з огляду на таке. 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. 
Враховуючи те, що комісія, її розмір та спосіб обчислення та підстави нарахування (за надання кредиту) прямо визначено договорами, суд вважає, що такі вимоги позивача законними та обґрунтованими. Такі висновки суду узгоджуються з висновками ВП ВС, які викладено в постанові від 13.07.2022у справі № 496/3134/19.
Посилання відповідача на відповідну практику Верховного Суду суд вважає нерелевантним, оскільки в цих справах комісія нараховувалась за обслуговування кредиту, натомість в справі що розглядається позивач просить суд стягнути заборгованість за комісією, яка відповідно до умов договорів нараховувалась за надання кредиту єдиноразово, про що прямо зазначено в договорі. Ці умови договору є зрозумілими для позичальника, були відомі відповідачу в момент укладення договорів, а тому є обов?язковими для виконання згідно зі ст. 629 ЦК України. 
Таким чином позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за тілом кредиту (позикою), заборгованістю за відсотками та комісією є обґрунтованими та доведеними позивачем наявними в матеріалах справи доказами, а тому підлягають задоволенню.
Водночас щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за неустойкою (пеня) за договором суд зазначає про таке.
17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.
Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на всій території України введено воєнний стан і він триває на час розгляду справи. 
Враховуючи зазначене вище, вимога позивача про стягнення 4500, 00 грн неустойки за договором № 8968857 від 09.05.2025, 12000, 00 грн неустойки за договором №71247384 від 11.05.2025, 7600, 00 грн заборгованість за пенею за договором №7447293 від 14.07.2025 задоволенню не підлягають.
Таким чином загальна сума заборгованості, яка має бути стягнута з відповідача становить: за договором № 8968857 від 09.05.2025 в розмірі 18333,00 грн, з яких: 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7780,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1552,50 грн - комісія за надання кредиту; №71247384 від 11.05.2025 у розмірі 7800,00 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 900,00 грн - сума заборгованості по процентам; 900 грн - комісія за надання кредиту; №7447293 від 14.07.2025 у розмірі 4415,60 грн, з яких: 3800 грн - сума заборгованості по основному боргу; 6,46 грн - сума заборгованості по процентам; 609,14 грн - сума комісії за видачу кредиту.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 1860,35 грн (30548,60 * 100% / 54648,60* 3328).
Окрім того на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач надала договір про надання правничої допомоги №18/26 від 07.05.2026, згідно з яким адвокат Троїцька Марина Вадимівна взяла на себе зобов?язання надати правничу допомогу Ковальовій Катерині Юріївні, додаткову угоду №1 від 15.05.2026, згідно з якою гонорар адвоката за представництво ОСОБА_1 у справі про стягнення заборгованості 208/3538/26 становить 6500 грн та акт виконаних робіт від 23.05.2026 на загальну суму 6500 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то витрати на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача на користь відповідача також пропорційно до розміру позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено: 2866,50 грн (24100,00 * 100% / 54648,60* 6500).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ 35625014) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в сумі 30548 (тридцять тисяч п?ятсот сорок вісім) грн 60 коп: № 8968857 від 09.05.2025 в розмірі 18333,00 грн, з яких: 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7780,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1552,50 грн - комісія за надання кредиту; №71247384 від 11.05.2025 у розмірі 7800,00 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 900,00 грн - сума заборгованості по процентам; 900 грн - комісія за надання кредиту; №7447293 від 14.07.2025 у розмірі 4415,60 грн, з яких: 3800 грн - сума заборгованості по основному боргу; 6,46 грн - сума заборгованості по процентам; 609,14 грн - сума комісії за видачу кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) грн 35 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2866 (дві тисячі вісімсот шістдесят шість) грн 50 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Суддя А.В. Островерхова