РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
07 серпня 2026 р.  Справа № 120/9818/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – відповідач) та з 01.11.2016 до 31.05.2023 отримувала пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV). З 01.06.2023 позивачу на підставі звернення від 01.06.2023 № 14350 призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Однак, при призначенні пенсії за віком відповідач не врахував відомості довідки про заробітну плату від 18.11.2016 №10 з підстав неможливості проведення перевірки відомостей, наведених у довідці.
Позивач не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при перерахунку позивачу пенсії.
Ухвалою cуду відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. Відповідач повідомив, що в матеріалах пенсійної справи відсутній Акт перевірки вищезазначеної довідки, тому при проведенні перерахунку для врахування періоду заробітної плати з 01.01.1993 по 31.12.1997 підстави відсутні.
28.07.2026 до суду від представника позивача надійшла заява щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 01.11.2016 по 31.05.2023 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.
01.06.2023 позивача було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.
Після перерахунку пенсії позивачу стало відомо про те, що при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідач не прийняв до уваги довідку Виробничого об`єднання птахівничої промисловості «Вінницяптахпром» про заробітну плату від 18.11.2016 № 10 за період роботи з 01.01.1993 до 31.12.1997.
Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 24.04.2026 №12841-11323/Б-03/8-0200/26 повідомило, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У матеріалах пенсійної справи відсутній Акт перевірки довідки від 18.11.2016 № 10, тому при проведенні перерахунку для врахування періоду заробітної плати з 01.01.1993 до 31.12.1997 підстави відсутні. Згідно з листом Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 29.12.2016 № 2101/06-32-1/10 проведення зустрічної перевірки довідки неможливе, у зв`язку з відсутністю платника за юридичною адресою. Головним управлінням повторно направлено на перевірку довідку про заробітну плату від 18.11.2016 № 10, видану Виробничим об`єднанням птахівничої промисловості «Вінницяптахпром».
Не погоджуючись з правомірністю відмови відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно з пунктом 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Таким чином, підставою для проведення розрахунку пенсії згідно ч.1 ст. 40 Закону № 058 на основі довідки про заробітну плату є підтвердження відомостей про таку заробітну плату додатковою інформацією первинними чи іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працював позивач.
Частиною третьою статті 44 Закону №1058 передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 24.04.2018 у справі №686/6278/17, від 12.06.2019 у справі №752/21038/16-а, від 17.01.2024 у справі №300/1516/21.
Як вбачається з матеріалів справи, довідка про заробітну плату за період з 01.01.1993 до 31.12.1997, видана Виробничим об`єднанням птахівничої промисловості «Вінницяптахпром», на ім`я ОСОБА_1 , підписана керівником вказаного об`єднання, скріплена печаткою. У довідці вказано, що на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України. Зазначена в довідці заробітна плата в 1990 – 1999 роках була видана для призначення пенсії на підставі особистих рахунків та підтверджені первинними документами, особовими рахунками, що прошнуровані та пронумеровані і знаходяться в архівних справах №13, 15, 21, 23, 25, 27, 6, 7, 8, 9 за адресою м. Вінниця, вул. Келецька, 53, оф.417.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що дана довідка відповідає вимогам законодавства, оскільки видана на підставі особистих рахунків, містить чітко визначені періоди роботи, за які позивачу здійснювалося нарахування і виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адреси установи, що видала таку довідку.
Суд звертає увагу на те, що в силу вимог чинного законодавства територіальні органи Пенсійного фонду України мають право перевірити обґрунтованість видачі довідки про заробітну плату позивача.
При цьому, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язок пенсіонера надавати до пенсійного органу копії первинних документів, які б підтверджували суми заробітної плати, зазначені у довідках про заробітну плату.
Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17, в якій Суд дійшов висновку, про те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Крім того, суд звертає увагу на те, що при призначенні пенсії по інвалідності з 01.11.2016 відповідачем було враховано довідку про заробітну плату від 18.11.2016 № 10, що підтверджується Алгоритмом розрахунку пенсії по інвалідності та відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області від24.04.2026.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області безпідставно не зарахувало позивачу при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком довідку про заробітну плату від 18.11.2016 № 10, видану Виробничим об`єднанням птахівничої промисловості «Вінницяптахпром».
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком довідки Виробничого об`єднання птахівничої промисловості «Вінницяптахпром» про заробітну плату від 18.11.2016 № 10 за період роботи з 01.01.1993 до 31.12.1997 та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням довідки Виробничого об`єднання птахівничої промисловості «Вінницяптахпром» про заробітну плату від 18.11.2016 № 10 за період роботи з 01.01.1993 до 31.12.1997, починаючи з 26.12.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши обґрунтованість доводів, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу, суд керується таким.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (п. 3 ст. 134 КАС України)
Відповідно до п. 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 року справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Суд зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Суд встановив, що між позивачем та адвокатом Грушко Ж.В. було укладено договір про надання правничої допомоги від 26.06.2026 року.
Згідно цього договору фіксована вартість правничої допомоги складає 5000 грн.
Визначений у акті здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором №LE - 125 про надання правничої допомоги від 26.06.2026 року розмір судових витрат на професійну правову допомогу складає 5000 грн.
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Враховуючи незначну складність категорії справи, суд вважає, що визначений у договорі гонорар не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідачів, підлягає зменшенню на підставі заперечень відповідача та у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.
Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, також враховуючи предмет позову, який поданий представником позивача в електронному вигляді , суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 2500 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1064,96 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком довідки Виробничого об`єднання птахівничої промисловості «Вінницяптахпром» про заробітну плату від 18.11.2016 № 10 за період роботи з 01.01.1993 до 31.12.1997.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням довідки Виробничого об`єднання птахівничої промисловості «Вінницяптахпром» про заробітну плату від 18.11.2016 № 10 за період роботи з 01.01.1993 до 31.12.1997, починаючи з 26.12.2025.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири грн 96 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот грн) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, код ЄДРПОУ 13322403)

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович