КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 761/22640/26
провадження № 22-ц/824/13509/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів : 
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Цапенко Світлани Миколаївни, стягувач: Шевченківський районний суд міста Києва, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Серьодкіної Тетяни Володимирівни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2026 року в складі судді Савицького О. А.,

установив:

05.06.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Цапенко С. М.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2026 року вказану скаргу повернуто без розгляду.
Ухвала суду мотивовано тим, що подана скарга не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України, оскільки не містить ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження, а тому підлягає поверненню на підставі ч. 5 ст. 448 ЦПК України.
15 червня 2026 року представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Серьодкіна Т. В. через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2026 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що скаржником не вказано ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, оскільки вказана інформація зазначена в тексті самої скарги, а також було долучено цифрові копії постанов про відкриття виконавчих проваджень державного виконавця Цапенко С. М., на яких графічно наявні та чітко зчитуються вказані коди доступу. 
Вважає, що суд першої інстанції фактично не дослідив та не відкрив додані в електронній формі документи, чим грубо порушив вимоги ст. 89 ЦПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного оцінювання доказів у їх сукупності.
Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.
Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.
Зі змісту поданої скарги вбачається, що остання містить ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, про що зазначено в самому тексті скарги. 
Крім цього до скарги додано постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2026, в яких зазначено ідентифікатор доступу для повного доступу до інформації про виконавче провадження та реквізити виконавчого документу.
З огляду на викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи дають підстави вважати, що у цій справі суд першої інстанції порушив норми процесуального права, наслідком чого стало порушення права заявника на судовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала про повернення скарги постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Серьодкіної Тетяни Володимирівни задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2026 року скасувати.
Справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Цапенко Світлани Миколаївни, стягувач: Шевченківський районний суд міста Києва, направити до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук