ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 260/7115/25 пров. № А/857/10384/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я., 

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року про залишення без задоволення його заяви про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за його адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Скраль Т.В., 
час ухвалення судового рішення не зазначено,
місце ухвалення судового рішення м. Ужгород,
дата складення повного тексту рішення 27 січня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі №260/7115/25 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – ГУ ПФУ) щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, зазначеного в оновленій довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 липня 2025 року №ХР9956/ПМ2023.
Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 липня 2025 року №ХР9956/ПМ2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
У січні 2026 року позивач подав до суду першої інстанції заяву в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду від 12 листопада 2025 року, щодо протиправної невиплати відповідачем підсумкового розміру пенсії.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі №260/7115/25 вказану заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. При цьому суд виходив із того, що обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 не було предметом спору у справі № 260/7115/25, а відтак відсутнє невиконання судового рішення.
У апеляційній скарзі позивач просить таку ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що суд ухиляється від обов`язку захищати конституційні права позивача. Звертає увагу, що відмовляючи у задоволенні його заяви, суд тим самим підриває принципи права, оскільки рішення суду у цій справі ГУ ПФУ не виконується.
Відповідно до частини 3 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Абзацом 1 статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Зі змісту статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з частинами 1, 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень-відповідача у справі приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише в разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Позивач вважає, що виконуючи судове рішення у справі №260/7115/25, відповідач протиправно обмежив відсоток його пенсії з 83% до 80%. Окрім того, не заважаючи на численні судові рішення, пенсійний орган також обмежив розмір його пенсії як десятьма прожитковими розмірами, так і понижуючими коефіцієнтами відповідно до постанов Кабінету Міністрів України. Окрім того, відповідач припинив доплату в розмірі 2000 грн та 400 грн по досягненню 80 років. Тому, на думку позивача, судове рішення у справі №260/7115/25 не виконане у повному обсязі.
Як слідує з резолютивної частини рішення суду від 12 листопада 2025 року у справі №260/7115/25, ГУ ПФУ зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 липня 2025 року №ХР9956/ПМ2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, зазначеного у вказаній довідці. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, вказане судове рішення від 12 листопада 2025 року виконано відповідно до його резолютивної частини і підстави для визнання протиправними дій ГУ ПФУ, вчинених на виконання рішення суду від 12 листопада 2025 року у справі №260/7115/25 немає. Обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, не були предметом спору у справі №260/7115/25.
Таким чином, наведені скаржником доводи апеляційної скарги не спростовують правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального закону.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі №260/7115/25 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар