ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81
_______________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року | | Справа № 909/1173/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Манюка П.Т., суддів Прядко О.В. та Рима Т.Я. 
за участю секретаря судового засідання Амбіцької І.О., розглянувши матеріали
апеляційної скарги: | Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване сільськогосподарське мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації українського товариства мисливців та рибалок,
на рішення: | Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2026 (суддя Скапровська І.М., повний текст рішення складено 19.02.2026),

у справі: | № 909/1173/25,

за позовом: | Виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради, м. Калуш,
до відповідача: | Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване сільськогосподарське мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації українського товариства мисливців та рибалок, м. Калуш,
третя особа на стороні позивача: | Івано-Франківська обласна державна (військова) адміністрація, м. Івано-Франківськ,
третя особа на стороні відповідача: | Приватне акціонерне товариство «Бабин-Риба» с. Середній Бабин Івано-Франківська область,
про: | стягнення 790 023, 41 грн

Представники учасників справи:
прокурор: Дмитришин Юрій Михайлович,
від позивача: Бреславська Марія Миколаївна – представник,
від відповідача: Калиновська Олександра Михайлівна – представник,
від третьої особи: Ігнатенко Олексій Юрійович - представник.
від третьої особи: Мехеда Наталія Вадимівна - представник.
встановив:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
Виконувач обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації українського товариства мисливців та рибалок" про стягнення 790 023, 41 грн - безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що відповідач на підставі договору оренди державного майна від 10.07.2017 № 25/17 користується гідротехнічними спорудами, які складаються з 46 ставів та водоподаючого каналу, розташованих на земельних ділянках площею 279, 5353 га, 105, 5420 га та 3, 5190 га. При цьому, у період з 01.06.2024 по 31.08.2025 відповідач фактично користувався зазначеними земельними ділянками без належних правовстановлюючих документів та без сплати орендної плати за користування ними. Внаслідок цього відповідач безпідставно зберіг кошти, які мав би сплатити на користь позивача за фактичне користування земельними ділянками, що, на думку прокурора, є підставою для застосування положень статей 1212 – 1214 Цивільного кодексу України.
Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 03.02.2026 у справі № 909/1173/25 позовні вимоги задоволив повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу.
Відповідач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду, оскаржив його в апеляційному порядку та вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що він не є землекористувачем, оскільки станом на дату подання позову на земельні ділянки, щодо яких нараховано стягнення безпідставно збережених коштів, наявний Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ-06 від 20.02.1995 року, який видано Рибному Господарству «Бабин», яке згодом було реорганізовано на ПрАТ «Бабин-Риба» і саме на зазначеного землекористувача покладається обов`язок зі сплати плати на землю. 
Третя особа на стороні відповідача (ПрАТ «Бабин-Риба») у своїх письмових поясненнях вказує, що суд першої інстанції не дослідив реального використання відповідачем спірних земельних ділянок, оскільки акт огляду було складено ще 27.09.2023 року.
Також зазначає, що спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні ПрАТ «Бабин-Риба» на підставі державного акту, тому відсутня правова підстава для отримання Калуською територіальною громадою від відповідача орендної плати за землю як безпідставно збереженої.
Окрім цього, ПрАТ «Бабин-Риба» зазначив, що місцевий суд помилково застосовував преюдицію, оскільки у двох справах, які зазначив місцевий суд у рішенні від 03.02.2026 було досліджено інші періоди, які не є предметом дослідження при розгляді цієї справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу прокурор вказує, що відповідач є користувачем гідротехнічних споруд, а також споруд, розташованих на спірних земельних ділянках, що підтверджується долученим до матеріалів справи договором оренди державного майна від 10.07.2017 року № 25/17 зі строком дії до 10.07.2037 року.
Також у рішеннях Господарського суду Івано-Франківської області у справах № 909/910/23 та № 909/648/24 було встановлено, що Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ-06 від 20.02.1995 року не може належним чином підтверджувати факт користування спірними земельними ділянками не відповідачем, а іншою особою.
Також прокурор звертає увагу, що відповідачем було сплачено безпідставно збережені кошти за користування спірними земельними ділянками за попередні періоди на підставі рішень Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2023 у справі № 909/910/23 та від 03.02.2025 у справі № 909/648/24.

Процесуальні дії апеляційного господарського суду у справі.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване сільськогосподарське мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації українського товариства мисливців та рибалок від 05.03.2026 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2026 у справі № 909/1173/25, витребувано в Господарського суду Івано-Франківської області матеріали справи № 909/1173/25.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2026 розгляд справи призначено на 30.03.2026 року. 
Хід розгляду апеляційної скарги викладено у відповідних ухвалах суду, зокрема ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Івано-Франківську обласну державну (військову) адміністрацію та розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.05.2026 року.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Бабин-Риба» та розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.06.2026 року.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2026 розгляд апеляційної скарги відкладено на 13.07.2026 року.
У судове засідання 13.07.2026 представник апелянта з`явився, підтримав вимоги апеляційної скарги у повному обсязі з підстав зазначених в апеляційній скарзі та усних поясненнях 
У судове засідання 13.07.2026 прокурор з`явився, заперечив проти апеляційної скарги.
У судове засідання 13.07.2026 представник позивача з`явився, заперечив проти апеляційної скарги. 
У судове засідання 13.07.2026 представник третьої особи на стороні відповідача з?явився, підтримав вимоги апеляційної скарги.
У судове засідання 13.07.2026 представник третьої особи на стороні позивача з?явився, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
У судовому засіданні 13.07.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду. 

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши апеляційну скаргу та відзиви на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно з статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України цим та іншими законами.
Згідно з ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватись в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства.
Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Як встановлено місцевим господарським судом, ТзОВ "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок" є користувачем гідротехнічних споруд та споруд, що знаходяться на земельних ділянках державної власності площами: 279, 5353 га з кадастровим номером 2622887400:02:001:0930 (код КВЦПЗ 10.07 для рибогосподарських потреб); 105, 5420 га з кадастровим номером 2622887400:02:001:0933 (код КВЦПЗ 10.07 для рибогосподарських потреб); 3, 5190 га з кадастровим номером 2622887400:02:001:0932 (код КВЦПЗ 10.07 для рибогосподарських потреб) за межами села Середній Бабин Калуської міської територіальної громади, розпорядником яких є Івано-Франківська обласна державна (військова) адміністрація.
Вищевказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відповідно до якого ТзОВ "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько - риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок" є користувачем нерухомого майна (гідротехнічні споруди та інші споруди), право користування яким зареєстроване на підставі договору оренди від 10.07.2017 № 25/17, строк дії до 10.07.2037 року.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2023 у справі № 909/910/23 задоволено позов керівника Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Калуської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок" про стягнення безпідставно збережених коштів за використання вказаних земельних ділянок в розмірі орендної плати в сумі 282 589, 23 грн за період з 01.01.2023 до 30.06.2023 року.
Також рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2024 у справі № 909/648/24, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2025, стягнуто з ТзОВ «Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство «Бабин» Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок» 530 090, 28 грн безпідставно збережених коштів за використання вказаних земельних ділянок в розмірі орендної плати за період 01.07.2023 до 31.05.2024 року.
Користування земельною ділянкою державної чи комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.
Особливий правовий режим використання гідротехнічних споруд та їх державно-правовий захист поширюється також на земельні ділянки на яких ці споруди розташовані в силу положень ст. ст. 1, 4, 51 Водного кодексу України. Використання гідротехнічних споруд та водних об`єктів (зокрема ставків) нерозривно пов?язане з землями водного фонду, на яких такі об`єкти розташовані, використання гідротехнічних споруд та водних об`єктів не можливе без використання земельної ділянки під ними.
Статтею 51 Водного кодексу України передбачено, що водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт. 
Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.
Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. За користування водним об`єктом орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за водний об`єкт та орендну плату за земельну ділянку під таким водним об`єктом.
Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 Земельного кодексу України).
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди (лат. Superficiessolocedit - збудоване приростає до землі) має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований.
Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
28.10.2021 року Калуська міська рада прийняла рішення № 976, яким затвердила технічну документацію про нормативні грошові оцінки земельних ділянок площами 279, 5353 га, 105, 5420 га та 3, 5190 га.
17.11.2021 на підставі технічної документації здійснено державну реєстрацію вище вказаних земельних ділянок державної власності в Державному земельному кадастрі із присвоєнням кадастрових номерів: 2622887400:02:001:0933, 2622887400:02:001:0932, 2622887400:02:001:0930.
У постанові від 03.02.2025 Західного апеляційного господарського суду у справі № 909/648/23 було встановлено, що за результатами обстеження постійної комісії Калуської міської ради з питань будівництва та землеустрою за участю начальника управління земельних відносин Калуської міської ради та старости Студінського старостинського округу складено акт від 27.09.2023.
Відповідно до акту від 27.09.2023 встановлено, що на вказаних земельних ділянках розташовані гідротехнічні споруди, інші господарські споруди, канали та ставки, на яких здійснюється господарська діяльність. Також в акті встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ТзОВ "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько - риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок" за договором оренди набуло право користування гідротехнічними спорудами та спорудами, що знаходяться на земельних ділянках площами: 279, 5353 га з кадастровим номером 2622887400:02:001:0930 (код КВЦПЗ 10.07 для рибогосподарських потреб), 105, 5420 га з кадастровим номером 2622887400:02:001:0933 (код КВЦПЗ 10.07 для рибогосподарських потреб), 3, 5190 га з кадастровим номером 2622887400:02:001:0932 (код КВЦПЗ 10.07 для рибогосподарських потреб) за межами с. Середній Бабин Калуської міської територіальної громади.
Відповідно до відповіді регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях від 18.08.2025, ТзОВ «Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство «Бабин» Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок» є справним платником орендної плати, значних сум заборгованостей немає. На момент розгляду справи договір оренди державного майна від 10.07.2017 № 25/17 є чинним, ніким не оспорювався та не визнавався недійним у встановленому законом порядку.
Обставини фактичного користування відповідачем, а не третіми особами, земельними ділянками з кадастровими номерами: 2622887400:02:001:0933, 2622887400:02:001:0932, 2622887400:02:001:0930 також встановлені у рішеннях Господарського суду Івано-Франківської області у справах № 909/910/23 та № 909/648/24, що є преюдиційними для даної справи відповідно до ст. 75 ГПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки відповідач є орендарем гідротехнічних споруд, а також враховуючи той факт, що ним вживалися заходи щодо оформлення права землекористування, фактичним користувачем цих земельних ділянок є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «СМРГ Бабин».
Згідно зі статтею 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надалі ПК України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Отже, чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».
ТзОВ "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок" не є ані власником, ані постійним землекористувачем земельних ділянок, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17).
Відтак, відповідач, який є користувачем об`єктами нерухомого майна - гідротехнічними спорудами та спорудами на підставі договору оренди державного майна від 10.07.2017 № 25/17 (із подальшими змінами від 02.02.2018 року та від 17.04.2019 року) зі строком дії до 10.07.2037 року, у спірний період з 01.06.2024 по 31.08.2025 користувався земельними ділянками, на яких ці об`єкти розташовані, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування землею, не сплачуючи коштів за користування ними, тому є фактичним користувачем спірних земельних ділянок, який без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування ними, відтак, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.
Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку із набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування норм передбачених ст. ст. 1212-1214 ЦК України та правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.
За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України, для деліктних зобов`язань які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження відбулось за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
З моменту виникнення права користування на майно, у відповідача виник обов`язок не лише оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, а й сплачувати орендну плату за користування нею. Однак, відповідач зазначені обов`язки не виконав.
Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати:
- фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянкою у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача;
- площу земельної ділянки;
- суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки)
- період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави. Отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі (постанова Верховного Суду від 05.08.2022 року у справі № 922/2060/20).
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної в постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).
Таким чином обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідач в період з 01.06.2024 по 31.08.2025 використовував земельні ділянки без оформлених правових підстав, орендну плату не сплачував, хоча земельні ділянки використовуються для експлуатації належного відповідачу нерухомого майна. 
З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельних ділянок, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберігає у себе кошти, які необхідно заплатити за користування ними, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Щодо розміру безпідставно збережених коштів апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 ПК України).
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено приписами підпункту 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.
Нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж раз у 5-7 років (ст. 18 Закону України «Про оцінку земель»). 
Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. 
Так, при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Аналогічні правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18, від 08.10.2024 у справі № 916/2498/22).
Крім того, чинним законодавством не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.
У пункті 7.19 вищенаведеної постанови передбачено, що витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначити дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
При цьому, суд звертає увагу, що чинне законодавство не містить обґрунтування щодо обов`язковості надання витягу з технічної документації за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, формування такого здійснюється автоматично в режимі реального часу, тобто на час звернення заявника, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 105, 5420 га (кадастровий номер 2622887400:02:001:0933) для рибництва (аквакультури) та обслуговування гідротехнічних споруд, що розташована за межами населеного пункту села Середній Бабин, Калуська міська територіальна громада, Калуський район, Івано-Франківської області станом на 2024 рік – 2 614 484, 08 грн (витяг з технічної документації від 18.06.2024 № 2625), станом на 2025 рік – 2 928 223, 29 грн, відповідно до витягу з технічної документації від 02.06.2025 № 1424.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3, 5190 га (кадастровий номер 2622887400:02:001:0932) для рибництва (аквакультури) та обслуговування гідротехнічних споруд, що розташована за межами населеного пункту села Середній Бабин, Калуська міська територіальна громада. Калуський район, Івано-Франківської область станом на 2024 рік - 83 063, 04 грн (витяг з технічної документації від 18.06.2024 № 2622), станом на 2025 рік - 93 030, 61 грн відповідно до витягу з технічної документації від 02.06.2025 № 1423.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 279, 5353 га (кадастровий номер 2622887400:02:001:0930) для рибництва (аквакультури) та обслуговування гідротехнічних споруд, що розташована за межами населеного пункту села Середній Бабин, Калуська міська територіальна громада. Калуський район, Івано-Франківської область становить станом на 2024 рік – 7 202 494, 66 грн (витяг з технічної документації від 18.06.2024 № 2621), станом на 2025 рік – 8 066 794, 02 грн відповідно до витягу з технічної документації від 02.06.2025 № 1425.
Згідно з розрахунком, поданим прокурором враховуючи нормативну грошову оцінку спірних земельних ділянок та ставку орендної плати, що становить 6 % від нормативно грошової оцінки, яка встановлена за зверненням відповідача відповідно до рішення Калуської міської ради від 28.07.2022 № 1528 "Про розгляд заяви ТОВ "СМРГ Бабин", Калуська міська рада за період з 01.06.2024 до 31.08.2025 не отримала орендної плати за спірні земельні ділянки в сумі 790 023, 41 грн.
Апеляційний господарський суд погоджується із вищенаведеними розрахунками та висновком суду першої інстанції про обґрунтованість таких розрахунків.
Колегія суддів відхиляє аргументи третьої особи на стороні відповідача, що у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати орендної плати у зв`язку із наявністю у третьої особи Державного акту на право постійного користування землею серія ІФ-06 від 20.02.1995 року з огляду на таке.
Як зазначено у рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2023 у справі № 909/910/23, державний акт на землю – це документ, виданий уповноваженим державним органом, що підтверджує право власності або право користування громадянина чи юридичної особи на земельну ділянку. Державний акт на землю містить інформацію про: власника земельної ділянки; підстави набуття права власності (права користування) на земельну ділянку; місце розташування, площу земельної ділянки; опис суміжних землекористувачів; обмеження та обтяження у використанні ділянки. Дослідивши наявний у матеріалах справи Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ-06 від 20.02.1995, виданий Рибному господарству “Бабин”, суд констатує, що відомості, зазначені в ньому не відповідають фактичним обставинам, а саме щодо площ, конфігурації земельних ділянок та фактичного землекористувача. Отже, вказаний доказ не може підтверджувати факт користування спірними земельними ділянками не відповідачем, а іншою особою.
У постанові Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі № 909/648/24 зазначено, що колегія суддів відхиляє посилання скаржника на Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ-06 від 20.02.1995, який виданий Рибному господарству “Бабин”, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, відповідач звертався до Івано-Франківської обласної державної адміністрації з відповідними клопотаннями про припинення права постійного користування на земельні ділянки, затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надання земельних ділянок в комплексі з розташованими на них водними об`єктами в оренду, тобто, з метою переоформлення права користування спірними земельними ділянками, розробивши відповідну технічну документацію із землеустрою, однак, не усунув недоліків, про які було зазначено у листах від 17.12.2021 № 05-15/7110 та від 22.07.2022 № 05-14/3008. Поряд з тим, у відповідь на лист відповідача від 28.02.2023 № 10 та скаргу від 31.05.2023 № 26, Івано-Франківська обласна державна адміністрація листами від 13.03.2023 № 05-14/1047 та від 25.08.2023 № 5182/6905/6-23/01-022 повідомила, що подана технічна документація не відповідає вимогам чинного законодавства та потребує доопрацювання, а тому в Івано-Франківської обласної державної адміністрації немає правових підстав для її затвердження. Вказані листи були надіслані відповідачу, що підтверджується матеріалами справи.
Як вбачається з відповіді Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 25.08.2025 № 5414/9371/6-25/01-056, станом на час виникнення заборгованості та пред`явлення прокурором позову, відповідач не усунув недоліків розробленої технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Окрім цього, під час розгляду справи № 909/1173/25 до матеріалів справи також не долучено доказів укладення відповідачем договорів оренди на спірні земельні ділянки.
Також апеляційний суд відхиляє аргумент третьої особи на стороні відповідача, що акт обстеження земельних ділянок 27.09.2023 не може бути доказом фактичного використання відповідачем земельних ділянок, яке мало місце в період з 01.06.2024 по 31.08.2025 року з огляду на чинний договір оренди № 25/17 від 10.07.2017 (строк дії до 10.07.2037). Відповідно до вказаного договору відповідач є користувачем гідротехнічних споруд - 42-х інвентарних об`єктів (46-ти ставів) та водопадаючого каналу, розташованих на території Студінської сільської ради Калуського району, що в результаті реформи децентралізації в Україні увійшла до складу Калушської територіальної громади.
Згідно з інформацією, наданою Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях від 18.08.2025, ТзОВ «Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство «Бабин» Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок» сплачує орендну плату за використання гідротехнічних споруд.
Також третя особа на стороні відповідача зазначила, що у даній справі, земельні ділянки не могли бути передані в оренду відповідачу, оскільки перебувають у постійному користуванні ПрАТ «Бабин-Риба». Оскільки земельна ділянка перебуває у постійному користуванні іншої юридичної особи, то суб`єктом земельних правовідносин щодо цієї ділянки та платником земельного податку є постійний користувач.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що до матеріалів справи не долучено доказів, які б могли підтвердити факт здійснення третьою особою, а саме - ПрАТ «Бабин-Риба» сплати земельного податку чи наявності заборгованості з такої сплати, подання до податкових органів розрахунків чи податкових декларації щодо сплати земельного податку.
Колегія суддів зауважує про відсутність інформації про реєстрацію Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ-06 від 20.02.1995 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та реєстрацію земельних ділянок зазначених у ньому, у Державному земельному кадастрі. 
У той же час в Державному земельному кадастрі зареєстровані земельні ділянки з кадастровими номерами: 2622887400:02:001:0933, 2622887400:02:001:0932, 2622887400:02:001:0930, що сформовані на підставі технічної документації, розробленої ТзОВ "Про Зем" на замовлення відповідача на підставі дозволу, наданого розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 18.06.2021 № 232 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації українського товариства мисливців та рибалок" дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)". 
Колегія суддів зауважує, що в пояснювальній записці до вказаної технічної документації розробником документації вказано, що "земельні ділянки, щодо яких розроблена дана технічна документація, входять до території земель загальною орієнтовною площею 497, 7 га, наданих в постійне користування Державному підприємству Рибне господарство "Бабин" Івано-Франківського облрибкомбінату відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ-06 від 20.02.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 21 (Ділянка № 3 площею 119, 9 га та Ділянка № 4 площею 289, 4 га - с. Середній Бабин), діяльність якого станом на сьогодні припинена.
Оскільки відповідно до п. в ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права постійного користування земельними ділянками є, зокрема, припинення діяльності державних підприємств, то рішення про припинення згаданого права постійного користування відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України приймається уповноваженим органом при затвердженні даної технічної документації та передачі земельних ділянок державної власності в комплексі з розташованим на них водними об`єктами в оренду ТзОВ СМРГ "Бабин" для рибогосподарських потреб (Код КВЦПЗ 10.07) (для рибництва (аквакультури) та обслуговування гідротехнічних споруд, які перебувають в оренді Товариства відповідно до Договору оренди державного майна № 25/17 від 10.07.2017 (із змінами № 1 від 02.02.2018 р. та № 2 від 17.04.2019 р.) на термін дії вищевказаного договору оренди". 
Доказів подання відповідачем до Івано-Франківської обласної державної адміністрації на затвердження доопрацьованої технічної документації, її затвердження та укладення договору оренди спірних земельних ділянок, останній суду не надав, однак вказані обставини не можуть свідчити про те, що відповідач не є фактичним користувачем спірними земельними ділянками та не має обов`язку щодо сплати коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування ними без належних на те правових підстав.
Долучений третьою особою на стороні відповідача дозвіл на спеціальне водокористування № 159/ПДЗХ/49д-25, не підтверджує фактичне користування нею спірними земельними ділянками у період з 01.06.2024 по 31.08.2025, оскільки виданий лише 21.08.2025 зі строком дії дозволу: з 21.08.2025 року по 21.08.2028 року.
Окрім цього, відповідно до інформації Калуської міської ради від 22.09.2025 № 6056/02-20/04 ТзОВ «СМРГ Бабин» здійснило оплату безпідставно збережених коштів за використання земельних ділянок з кадастровими номерами 2622887400:02:001:0930, 2622887400:02:001:0932, 2622887400:02:001:0933 за попередні періоди на підставі рішень Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2023 у справі № 909/910/23 та від 03.02.2025 у справі № 909/648/24.

Щодо представництва прокурором інтересів держави
Згідно з ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Виходячи з вимог п.п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про прокуратуру", діяльність органів прокуратури ґрунтується на засадах верховенства права та законності.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У встановлених законом випадках до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (ч. 3 ст. 4 ГПК України). Передумовою участі органів та осіб в господарському процесі є набуття ними процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право представляти інтереси інших суб`єктів, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.
Частинами 3, 4, 5 ст. 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Як вбачається із матеріалів справи, Калуською окружною прокуратурою 23.09.2025 за № 52-2234вих-25 скеровано до Калуської міської ради ТГ листа щодо необхідності вжиття заходів по стягненню з ТзОВ «Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство «Бабин» Калуської районної організації товариства мисливців та рибалок» заподіяних збитків територіальній громаді, за використання земельних ділянок: кадастровий номер 2622887400:02:001:0930, загальною площею 279, 5353, кадастровий номер 2622887400:02:001:0933, загальною площею 105,5420 га, кадастровий номер 2622887400:02:001:0932, загальною площею 3,5190 без правовстановлюючих документів.
Калуською міською радою ТГ 25.09.2025 проінформовано окружну прокуратуру, що міською радою жодні заходи по стягнення плати за користування земельними ділянками не здійснювалось у тому числі і у зв`язку із відсутністю коштів на сплату судового збору.
Відтак, позов заявлено прокурором в межах наданих йому законодавством повноважень в інтересах держави в особі Калуської міської ради ТГ на території якої було виявлено факт використання земельних ділянок без сплати за користування такими, на яку законодавством покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави.
За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на те, що скаржник в апеляційній скарзі не навів інших доводів, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта про необхідність скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними.
Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2026 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Судові витрати.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 
постановив:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство "Бабин" Калуської районної організації українського товариства мисливців та рибалок" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2026 у справі № 909/1173/26 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно зі ст. ст. 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 23 липня 2026 року.
Головуючий суддя Манюк П.Т.

Суддя Прядко О.В.

Суддя  Рим Т.Я.