ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2026 року | справа № 380/10890/26
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області, зазначену у листі №62/21/М-П-П/488-2026 від 27.04.2026 року щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області довідок про розмір грошового забезпечення станом 01 січня 2023 року, станом на 01 січня 2024 року, станом на 01 січня 2025 року та станом на 01.01.2026 року з урахуванням розмірів: посадового окладу; окладу за військовим званням підполковник; надбавки за вислугу років в розмірі; надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі; премії в розмірі, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня 2023 року, станом на 01 січня 2024 року, станом на 01 січня 2025 року, станом на 01 січня 2026 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,4,14,15,16 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, для перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії відповідно із 01 лютого 2023 року; 01 лютого 2024 року; 01 лютого 2025 року, 01 лютого 2026 року;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України у Львівській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, станом на 01.01.2024, станом на 01.01.2025; станом на 01.01.2026 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, станом на 01 січня 2024 року, станом на 01 січня 2025 року, станом на 01 січня 2026 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 4, 14, 15, 16 цієї Постанови №704, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.02.2023; з 01.02.2024; з 01.02.2025; з 01.02.2026.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером Служби безпеки України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. 08 квітня 2026 року позивач звернувся до Управління Служби безпеки України у Львівській області із заявою про оформлення та надання до пенсійного органу нових довідок про розмір грошового забезпечення за аналогічною посадою станом на 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025 та 01.01.2026 із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти. Листом від 27.04.2026 року № 62/21/М-11-П/488-2026 відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що базовою величиною для розрахунку окладів є стала сума 1762,00 грн, а рішення про загальний перерахунок пенсій Урядом України не приймалося.
Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та зауважує, що у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023– 2026 роках у нього виникло законне право на отримання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням актуальних розмірів прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного року, а відмова відповідача у їх складанні порушує його право на належне пенсійне забезпечення. Позивач спирається на усталену правову позицію Верховного Суду та рішення суду про визнання нечинними нормативних обмежень щодо використання застарілої розрахункової величини.
Ухвалою від 01 червня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.
12 червня 2026 року від відповідача - Управління Служби безпеки України у Львівській області - через підсистему “Електронний суд” надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позову заперечує повністю. Відповідач зазначає, що Управління СБ України у Львівській області діє виключно на підставі та в межах повноважень, визначених Конституцією та законами України. Вказує, що згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій №45 підставою для виготовлення довідок є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про перерахунок пенсій та надходження списків від органів Пенсійного фонду України, чого у 2023-2026 роках не відбувалося. Крім того, відповідач наголошує, що Постановою КМУ від 12.05.2023 № 481 внесено зміни до пункту 4 Постанови КМУ № 704 та закріплено сталу розрахункову величину для обчислення окладів у розмірі 1762,00 грн. Відповідач також посилається на постанови Верховного Суду та рішення системних судів, стверджуючи, що зростання прожиткового мінімуму не свідчить про автоматичне підвищення грошового забезпечення діючих військовослужбовців, з якого сплачувався єдиний соціальний внесок. З огляду на це вважає свої дії законними та просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З огляду на відсутність обґрунтованих клопотань учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та незначну складність справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення даного публічно-правового спору у порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами та матеріалами.
Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення суд -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної по лінії Управління Служби безпеки України у Львівській області відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 та посвідченням ветерана військової служби серії НОМЕР_2 ).
08 квітня 2026 року позивач звернувся до Управління Служби безпеки України у Львівській області із заявою, у якій просив виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення зі служби - начальника обліково-довідкового сектору УСБ України у Львівській області - станом на 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, 01 січня 2025 року та 01 січня 2026 року.
У заяві позивач вимагав обчислити розміри посадового окладу та окладу за військовим званням “підполковник” шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 4, 14, 15, 16 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, а також урахувати наступні складові грошового забезпечення:
процентну надбавку за вислугу років - 50%;
надбавку за особливості проходження військової служби - 34%;
надбавку за службу в умовах режимних обмежень - 15%;
премію - 10%.
Зазначені довідки позивач просив надати для проведення перерахунку його пенсії з 01 лютого 2023 року, 01 лютого 2024 року, 01 лютого 2025 року та 01 лютого 2026 року відповідно.
За результатами розгляду вказаної заяви Управління Служби безпеки України у Львівській області листом від 27 квітня 2026 року № 62/21/М-11-П/488-2026 повідомило позивача про відмову у підготовці та направленні до пенсійного органу запитуваних довідок.
Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що Кабінет Міністрів України рішення про загальний перерахунок пенсій у спірні періоди не ухвалював, а Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до Управління не надсилало. 
Окрім цього, відповідач зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 для розрахунку окладів застосовується стала величина у розмірі 1762,00 грн, у зв`язку з чим розміри посадового окладу та окладу за військовим званням за аналогічною посадою не змінювалися.
Вважаючи зазначену відмову та бездіяльність відповідача щодо невидачі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступних нормативно-правових приписів, оціночних мотивів та висновків.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена імперативна норма є фундаментом принципу законності та верховенства права в діяльності суб`єктів владних повноважень. Вона виключає можливість довільного чи дискреційного тлумачення законодавства органами публічної адміністрації на шкоду соціальним правам громадян.
Частиною першою статті 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право є фундаментальним конституційним орієнтиром, який визначає зміст і спрямованість діяльності держави у соціальній сфері.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262-XII).
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. 
Відповідно до частин другої та третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу та іншим військовослужбовцям, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. 
Статтею 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом. 
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі - Постанова № 704).
Пункт 4 Постанови № 704 у своїй первинній редакції передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 4, 12, 13, 14. 
Надалі пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі - Постанова № 103) пункт 4 Постанови № 704 було викладено в новій редакції, за якою розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року (1762,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Проте постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 пункт 6 Постанови № 103 було визнано протиправним та скасовано.
Таким чином, з 29 січня 2020 року відновлено дію пункту 4 Постанови № 704 у його первинній редакції, яка передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Закон України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” визначає прожитковий мінімум як базовий державний соціальний стандарт, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії. Згідно зі статтею 6 цього Закону прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня:
на 2023 рік (Закон № 2710-IX) - 2 684,00 грн;
на 2024 рік (Закон № 3460-IX) - 3 028,00 грн;
на 2025 рік (Закон № 4059-IX) - 3 028,00 грн;
на 2026 рік (Закон № 4695-IX) - 3 328,00 грн.
Оцінюючи заперечення відповідача щодо застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 “Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704” (далі - Постанова № 481), якою Уряд намагався закріпити фіксовану розрахункову величину 1762,00 грн, суд зазначає наступне. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року у справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 року, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 щодо внесення змін до пункту 4 Постанови № 704. 
Більше того, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2026 року у справі № 520/5814/24, узагальнюючи та уточнивши попередню судову практику (зокрема, з урахуванням постановах Великої Палати Верховного Суду та KAC ВС від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 та від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21), сформулювала висновок, за яким до правовідносин, пов`язаних із оформленням та направленням до органів Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії військовослужбовців, визначеного станом на 1 січня відповідного календарного року, під час обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням має застосовуватися саме пункт 4 Постанови № 704 в його первинній редакції, яка передбачала використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а не редакція, змінена Постановою № 481, яка встановлювала фіксовану величину 1762,00 грн.
Верховний Суд наголосив, що Кабінет Міністрів України як орган виконавчої влади не уповноважений підзаконним актом встановлювати розрахункову величину для обчислення посадових окладів, яка суперечить акту вищої юридичної сили - Закону про Державний бюджет України на відповідний рік.
З урахуванням імперативних приписів статті 7 КАС України, у разі невідповідності підзаконного правового акта закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Відтак, базовою розрахунковою величиною для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням у 2023, 2024, 2025 та 2026 роках є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня відповідного календарного року, а не фіксована сума 1762,00 грн.
Суд також відхиляє твердження відповідача про те, що видача довідок можлива лише за наявності списків від органів Пенсійного фонду України або після прийняття окремої постанови Кабінету Міністрів України про загальний перерахунок пенсій.
Аналізуючи приписи статей 43, 51, 63 Закону № 2262-XII у системному зв`язку з положеннями Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45, суд зауважує, що право особи на отримання довідки про розмір грошового забезпечення виникає безпосередньо з моменту зміни складових грошового забезпечення за відповідною посадою (у цьому випадку - через щорічну зміну базового розрахункового показника прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного року).
Відсутність списків ПФУ, бездіяльність Уряду чи процедурні нюанси внутрішнього діловодства не можуть слугувати підставою для обмеження або порушення конституційного права особи на належне пенсійне забезпечення та на отримання оновленої довідки про грошове забезпечення. Не видання такої довідки уповноваженим органом за заявою пенсіонера позбавляє його можливості реалізувати своє право на перерахунок пенсії, що є неприпустимим у правовій державі.
Суд зазначає, що оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб зростав станом на 01.01.2023 (2684,00 грн), 01.01.2024 (3028,00 грн), 01.01.2025 (3028,00 грн) та 01.01.2026 (3328,00 грн), у позивача виникло законне право на отримання від відповідача оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025 та 01.01.2026 із зазначенням посадового окладу, окладу за військовим званням та усіх похідних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій, тощо.), розрахованих із застосуванням належних прожиткових мінімумів.
Відповідно до ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсії за такими довідками має проводитися з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто відповідно з 01.02.2023, 01.02.2024, 01.02.2025 та 01.02.2026.
З огляду на викладене, відмова Управління Служби безпеки України у Львівській області у складанні та наданні до Головного управління ПФУ у Львівській області вказаних довідок, оформлена листом № 62/21/М-11-П/488-2026 від 27.04.2026 року, є протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, яка порушує права та законні інтереси позивача.
Щодо дотримання строків звернення до суду, суд зауважує, що згідно з усталеним правовим висновком Верховного Суду невидача довідки для перерахунку пенсії та подальша недоплата пенсії з вини державних органів є триваючим правопорушенням. У зв`язку з цим перерахунок та виплата належних сум відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII здійснюються без обмеження будь-яким строком, а норми статті 122 КАС України до цих спорів не застосовуються.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається виключно на відповідача.
Відповідач покладеного на нього обов`язку доказування не виконав, правомірності своєї відмови у видачі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача не довів і належними доказами не підтвердив.
За таких обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов беззаперечного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та наявність усіх правових підстав для їх повного задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступив відповідачем у справі.
Як встановлено з наявної у матеріалах справи квитанції АТ “Ощадбанк” від 28.05.2026 року (платіж № 9fccc91e216), позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Оскільки позов задоволено повністю, вказана сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Управління Служби безпеки України у Львівській області.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 19, 72, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області довідок про розмір грошового забезпечення станом 01 січня 2023 року, станом на 01 січня 2024 року, станом на 01 січня 2025 року та станом на 01.01.2026 року для перерахунку розміру пенсії відповідно із 01 лютого 2023 року; 01 лютого 2024 року; 01 лютого 2025 року, 01 лютого 2026 року.
3. Зобов`язати Управління Служби безпеки України у Львівській області (79012, м. Львів, вул. Д. Вітовського, буд. 55, ЄДРПОУ 20001591;) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), станом на 01.01.2023, станом на 01.01.2024, станом на 01.01.2025; станом на 01.01.2026 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, станом на 01 січня 2024 року, станом на 01 січня 2025 року, станом на 01 січня 2026 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 4, 14, 15, 16 цієї Постанови №704, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.02.2023; з 01.02.2024; з 01.02.2025; з 01.02.2026
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України у Львівській області (79012, м. Львів, вул. Д. Вітовського, буд. 55, ЄДРПОУ 20001591;) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 31 липня 2026 року.
Суддя | Коморний Олександр Ігорович