Справа № 732/915/26
Провадження № 3/732/542/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2026 м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О., у присутності секретаря Бондаренко Т. А., розглянувши справу, що надійшла з відділення поліції №3 (м. Городня) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, остання відома адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

У С Т А Н О В И Л А:
06 червня 2026 року о 10 год 00 хв, ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , ображав свою матір ОСОБА_2 нецензурними словами, хапав за одяг, намагався штовхнути, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Поштове відправлення із судовою повісткою про виклик в судове засідання повернуте без вручення адресату ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю останнього за вказаною адресою. Крім цього, ОСОБА_1 викликався в судове засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України.
Стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України».
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
На переконання суду, період часу, що фактично минув між складанням протоколу (06.06.2026) та розглядом справи (08.09.2026), є об`єктивно достатнім для того, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, мала можливість отримати безпосередньо в суді або на вебресурсі «Судова влада України» відомості про розгляд її справи.
Отже, ОСОБА_1 , не будучи обмеженим у своїх правах та знаючи про наявність складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, мав можливість самостійно цікавитись ходом розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ, суддя вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.
Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшла наступного.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Диспозицією частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства (далі – Закон).
Зокрема, згідно із п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 Закону).
Фізичне насильство – форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
На підтвердження обставин викладених у протоколі та винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, надані до суду такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 772885 від 06.06.2026, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.06.2026 о 10:00, у АДРЕСА_1 , ображав свою матір ОСОБА_2 нецензурними словами, хапав за одяг, намагався штовхнути, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Підписи ОСОБА_1 в протоколі відсутні, наявна відмітка інспектора поліції, що поставити підписи та отримати примірник протоколу ОСОБА_1 не в змозі;
- рапорт чергового ВП №3 від 06.06.2026, в якому зазначено, що на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 06.06.2026 о 10:48, заявниця повідомила, що у АДРЕСА_1 , син поводиться неадекватно, розмахує руками, агресує стосовно неї. У ході опрацювання виклику, працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері;
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 06.06.2026, в яких остання повідомила, що 06.06.2026 син вчинив стосовно неї домашнє насильство, а саме ображав її нецензурними словами та штовхав;
- за результатами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, працівник поліції встановив середній рівень небезпеки.
Стосовно ОСОБА_1 складений терміновий заборонний припис серії АА №502553 від 06.06.2026.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так й іншими особами.
При призначенні виду адміністративного стягнення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, а також враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Зважаючи на викладені у ст. 283 КУпАП вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, при вирішенні питання про необхідність або відсутність необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в тому числі і те, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягався, дозволяють не направляти порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 268, ст. 283, п. 1 ч. ст. 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, добровільно, протягом 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладання штрафу: отримувач коштів: ГУК у Чернігівській обл./тг м. Городня/21081100, код отримувача (Код за ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), UA898999980313010106000025693, код класифікації доходів бюджету – 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.
Згідно зі ст. 308 КУпАП в разі несплати особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності стягується подвійний розмір штрафу, тобто 680 (шістсот вісімдесят) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп на користь держави / отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (Код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Городнянський районний суд Чернігівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. О. Бойко