єдиний унікальний номер справи 546/1267/25
номер провадження 2/546/202/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Виконавчий комітет Решетилівської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, 

установив:

У грудні 2025 року до суду звернулася позивачка з вищезазначеним позовом. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 17 січня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Потічанською сільською радою Решетилівського району Полтавської області. Від даного шлюбу сторони ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка – ОСОБА_3 . 
Відповідно до рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19.08.2010 у справі №2-560/10 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. А відповідно до рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 05.03.2010 у справі №2-129/10 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
З березня 2009 року ОСОБА_3 проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити. Доглядати навчати та виховувати неповнолітню дитину. Відповідач з березня 2009 року з донькою не спілкується та виявляє такого бажання, не приймає участь в утриманні та вихованні дитини. 
Таким чином відповідач самоусунувся від виховання своєї доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування тощо. 
Невиконання батьківських обов`язків відповідачем неодноразово розглядалося на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради Полтавської області. 
Посилаючись на вищезазначені обставини, положення Конвенції ООН про права дитини, Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства», статті 150, 155, 164, 165, 166, 167 СК України, постанову Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №631/2406/15-ц, позивачка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Процесуальні дії по справі та позиція сторін

Ухвалою судді від 29 грудня 2025 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 27 січня 2026 року.
У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, розгляд справи було відкладено на 20 лютого 2026 року, а у подальшому - на 16 березня 2026 року. 
16 березня 2026 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 13 квітня 2026 року.
За клопотанням представниці третьої особи – ОСОБА_4 судове засідання було відкладено на 11 травня 2026 року, а у подальшому – на 15 липня 2026 року.

У судовому засіданні 15 липня 2026 року позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позов підтримали та просили його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 15 липня 2026 року, 16 березня 2026 року на електронну пошту суду надіслав заяву, у якій він позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Також до заяви було долучено копію паспорту та РНОКПП (а. с. 47, 48-49). 
Від представниця третьої особи – ОСОБА_6 14 липня 2026 рокунадійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника органу опіки та піклування, проти задоволення позовних вимог третя особа не заперечує (а. с. 78).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.04.2012 №000110314091 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, про що 17 січня 2009 року Потічанською сільською радою Решетилівського району Полтавської області було складено актовий запис №01 (а. с. 10).
Сторони по справі – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 8).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 08.12.2025 №01.7-03/134 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її входять: ОСОБА_3 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , син, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 12).
Також згідно з довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 07.04.2023 №1349088-2023 місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7). 
Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 19.08.2010 у справі №2-560/10 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 9).
Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради Гмирею Ю.А., 12 грудня 2025 року було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 . Умови проживання: будинок газифікований, електрофікований, є водопостачання та водовідведення. Кімнати умебльовані та оснащені побутовою технікою. Санітарно – гігієнічні умови задовільні, продуктами харчування забезпечені. Утримується підсобне господарство та обробляється земельна ділянка. У ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спільна кімната, діти мають окремі спальні місця. ОСОБА_13 дочка ОСОБА_14 має спільне спальне місце з мамою. Діти мають сезонний одяг та взуття, є книги та іграшки відповідного віку. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стосунки в сім`ї добрі (а. с. 11). 
Згідно з довідкою начальника Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С. Кошкалди від 12.12.2025 станом на 01.12.2025 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини становить 55684,25 грн (а. с. 13).
Відповідно до копії довідки директора Калениківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Решетилівської міської ради Полтавської області про участь батьків учениці 11 класу Калениківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Решетилівської міської ради Полтавської області ОСОБА_3 у шкільному житті дитини від 03.12.2025 №156 учениця 11 класу ОСОБА_15 регулярно відвідує заняття у навчальному закладі та готується до уроків. Мати дитини – ОСОБА_1 регулярно відвідує класні та загальношкільні батьківські збори, підтримує постійний зв`язок із класним керівником та вчителями – предметниками, цікавиться навчальними успіхами та поведінкою доньки. Оперативно вирішує всі питання, що виникають у процесі навчання та виховання. Мати має позитивний вплив на формування особистості ОСОБА_11 , яка є вихованою, ввічливою, відповідальною та дисциплінованою ученицею. Батько – ОСОБА_2 контакту із навчальним закладом, де навчається дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а. с. 14). 
Рішенням виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 29 травня 2026 року №125 було затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, у вказаному висновку зазначено, що працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради спільно з фахівцями Центру надання соціальних послуг Решетилівської міської ради 17.04.2026 було проведено обстеження умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 та складено відповідний акт. У висновку зазначено, що діти забезпечені всім необхідним для повноцінного проживання, виховання та розвитку. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї, складеної фахівцями Центру надання соціальних послуг Решетилівської міської ради від 22.04.2026 № 01-92/433, ознаки складних життєвих обставин відсутні. З неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологом Центру надання соціальних послуг ОСОБА_16 проведена бесіда 17.04.2026. Відповідно до повідомлення Центру надання соціальних послуг від 20.04.2026 № 01-92/427 під час бесіди дитини легко йшла на контакт, була відкритою, відповідала на всі запитання. ОСОБА_17 був стабільним. Дитина не заперечує щодо позбавлення батьківських прав свого батька.
Для з`ясування позиції громадянина ОСОБА_2 щодо предмета позову, його запрошували листами на засіданні Комісії з питання захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради. Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але відповідно до наданої інформації діловодом Потічанського старостинського округу від 06.04.2026 № 01.12-20/1, фактично не проживає за даною адресою більше трьох років, будинок зачинений. На телефоні дзвінки начальника служби ОСОБА_18 довгий час ОСОБА_19 не відповідав, але 27 квітня 2026 року вдалося встановити контакт з батьком. У ході розмови він повідомив, що перебуває за кордоном вже кілька років та немає часу на спілкування з дитиною, тому він підтримує позовні вимоги колишньої дружини ОСОБА_1 та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, громадянин ОСОБА_2 не виконує свої обов`язки, не турбується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не дарує подарунків. 
ОСОБА_2 самостійно відмовився від спілкування з донькою, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не виявляє бажання приймати участь у її вихованні, матеріально не утримує. Громадянин ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям доньки, не телефонує їй, не надсилає кошти та подарунки. 
Посилаючись на викладені обставини, виконавчий комітет Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків та є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 75 - 77). 

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд 

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно із частиною 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини(параграф 57, 58).
ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява№ 2091/13).
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої вказаної статті СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Судом установлено, що відповідач не бажає спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні, про що зазначено у висновку органу опіки та піклування та особисто підтвердив відповідач у письмовій заяві, остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, яка залишилася проживати із матір`ю, і можливість налагодження стосунків між ним та дочкою остаточно втрачена. Будь - які зв`язки між батьком та дитиною відсутні, що не було спростовано відповідачем.
Доказів на підтвердження вчинення дій, які б свідчили про бажання відповідача брати участь у вихованні та розвитку дитини, він не надав. Будь – якої заяви щодо заперечення проти позову відповідач до суду не надіслав, навіть визнавши позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про байдуже ставлення батька до своєї неповнолітньої дитини та повну відсутність зацікавленості життям дитини. 
З огляду на викладене, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , оскільки він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та у повній мірі відповідає інтересам дитини. 

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.
З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Тобто при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
У судовому засіданні 14 липня 2026 року неповнолітня ОСОБА_3 суду повідомила, що проживає з мамою, востаннє бачила свого батька коли їй було приблизно 14 років. Потім він виїхав у Польщу. Востаннє вона спілкувалися за батьком у 16 років, коли він вітав її з днем народження, проте привітав з чотирнадцятиріччям. Жодних подарунків ОСОБА_2 їй не дарував, грошових коштів не надсилав. Проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не заперечувала. 

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, заслухавши думку дитини відносно даного спору, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Також, суд уважає за необхідне зазначити, що згідно частиною першою статті 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до статті 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Окрім того суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. 
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (частина третя статті 166 СК України). 
Між тим, як установлено із матеріалів даної справи, із відповідача ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №2-129, виданого 13.04.2010 Решетилівським районним судом Полтавської області, стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини у розмірі частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Тобто, питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини вже було вирішено Решетилівським районним судом Полтавської області та повторного вирішення не потребує. 

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
З огляду на обставини даної справи, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти.

З урахуванням викладеного вище та встановлених у ході розгляду обставин справи, суд вважає за доцільне задовольнити позов у повному обсязі.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 3028,00 грн.
Таким чином судовий збір за подання позовної заяви ОСОБА_1 становить 1211,20 грн. 
З квитанції до платіжної інструкції від 15 грудня 2025 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1212,00 грн (а. с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 16).
З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 1211,20 грн на користь позивачки.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-80, 81, 83, 84, 133, 137, 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив: 

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Виконавчий комітет Решетилівської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивачка –  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Представник позивачки – ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 .
Відповідач –  ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 .
Третя особа – Виконавчий комітет Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: вул. Покровська, буд. 14, м. Решетилівка Полтавської області, 38400, ІКЮО в ЄДРПОУ 04382895.
Представниця третьої особи – Гмиря Юлія Анатоліївна, адреса: вул. Покровська, буд. 14, м. Решетилівка Полтавської області, 38400.

Повне рішення складено 15 липня 2026 року. 

Суддя Ю.В. Зіненко