ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/3782/24
Провадження № 2/505/1040/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді    Дзюбинського А.О.,
за участю:
секретаря судового засідання   Антонюк Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог
До суду Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява від ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування поданого позову ТОВ «Свеа Фінанс» зазначено про те, що 08.09.2021 між ТОВ «Будинок комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210908024.
За умовами Договору оренди орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (Тип товару: Пральна машина; Модель товару: Wash/fr INDESІT IWSB51051UA) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. 
Сторонами відповідно до умов Договору оренди, погоджено строк оренди майна на 24 місяці та щомісячним платежем у розмірі 1 039,00 гривень, а також вартість об`єкту оренди: при викупі за 24 місяці складатиме 24 936,00 гривень.
Орендодавець відповідно до умов Договору оренди передав об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу орендаря оператором поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта».
Орендар в свою чергу виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку із чим починаючи із 08.11.2021 за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. Також відповідно до пункту 4 Договору оренди та пункту 8.4 Правил до договору оренди за прострочення орендних платежів, орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених платежів за цим Договором оренди.
03.07.2023 між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір Факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору Факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість відповідача у справі за договором оренди з правом викупу (станом на дату відступлення права вимоги) склала 34 037,64 грн.
Вказана сума заборгованості залишається несплаченою відповідачем, а тому позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів і просить суд стягнути з відповідача на його користь утворену суму заборгованості у розмірі 34 037,64 грн, а також судові витрати у справі.
Позиція відповідача
Відповідачем заяви по суті справи не надано.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 11.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання у справі, не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому, суд бере до уваги позицію Верховного Суду, сформульовану у постанові КЦС ВС від 24.10.2024 по справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) згідно якої, якщо сторони, представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Ухвалою суду від 25.08.2026 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Звертаючись до суду, на підтвердження своїх вимог позивач надав копію договору оренди майна з правом викупу № 1144210908024 від 08.09.2021, укладеного між ТОВ «Будинок комфорту» та ОСОБА_1 .
За умовами вказаного Договору (п.п. 1, 2 Договору) орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (Тип товару: Пральна машина; Модель товару: Wash/fr INDESІT IWSB51051UA) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Сторонами відповідно до умов Договору оренди (п. 2 Договору), погоджено строк оренди майна на 24 місяці та щомісячним платежем у розмірі 1 039,00 грн, а також вартість об`єкту оренди: при викупі за 24 місяці складатиме 24 936,00 гривень. Також, сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 1 039,00 грн здійснюється орендарем до 08-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 08.09.2023 (п. 3 Договору). Окрім того, відповідно до п. 4 Договору та п. 8.4 Правил до договору оренди за прострочення орендних платежів, орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених платежів за цим Договором оренди.
Судом встановлено, що наданий позивачем договір не містить власноручного підпису відповідача, кваліфікованого електронного підпису чи будь-якого іншого електронного підпису, який би підтверджував волевиявлення сторони на його укладення, а також не містить жодних відомостей про використання одноразового ідентифікатора чи іншого способу електронного підписання. При цьому графа договору, передбачена для підпису відповідача, є незаповненою.
На підтвердження передачі об`єкта оренди, позивачем надано експрес-накладну ТОВ «Нова Пошта» № 20450437817885 від 08.09.2021.
03.07.2023 між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір Факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до фактора (позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди.
Разом з правами вимоги фактору (позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у клієнта (орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди.
Відповідно до п.1.1. Договору Факторингу погоджений перелік боржників, їх договорів оренди, права вимог за якими відступаються за цим Договором факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у клієнта, за формою, наведеною в Додатку 1 до цього Договору (Реєстр Боржників).
Відповідно до скріпленого печатками та підписами сторін витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість відповідача у справі за договором оренди з правом викупу (станом на дату відступлення права вимоги) складала 34 037,64 грн.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Свеа Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням договору оренди з подальшим викупом, отриманням на його виконання об`єкту оренди на умовах встановлених договорами, а також сплатою грошових коштів за користування ним (правовідносини з передачі майна в оренду з подальшим правом викупу). 
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні.
Статтею 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до частини першої ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст. 764 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України).
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу, який, за твердженням позивача, був укладений між ТОВ «Будинок комфорту» та ОСОБА_1 , а право вимоги за яким у подальшому перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс» на підставі договору факторингу.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обставини справи мають бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.
Звертаючись до суду з позовом, позивач повинен був довести не лише факт існування договору оренди, а й факт його укладення саме відповідачем, передачі останньому об`єкта оренди, виникнення у нього обов`язку зі сплати орендних платежів, наявність порушення такого обов`язку та розмір заявленої до стягнення заборгованості.
Разом з тим, наданий позивачем договір оренди майна з правом викупу № 1144210908024 від 08.09.2021 не містить власноручного підпису відповідача, кваліфікованого електронного підпису чи іншого електронного підпису, який би підтверджував волевиявлення відповідача на укладення договору. Також матеріали справи не містять доказів використання відповідачем одноразового ідентифікатора, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, іншого способу електронного підписання чи технічних даних, які б підтверджували вчинення відповідачем дій, спрямованих на укладення договору. При цьому графа договору, передбачена для підпису відповідача, є незаповненою.
Наданий позивачем документ «Послідовність дій ТОВ «Будинок комфорту» та клієнта щодо укладення договору» не може підтверджувати факт укладення договору відповідачем, оскільки складений самим первісним кредитором та фактично відображає лише внутрішню інформацію такого суб`єкта щодо порядку оформлення договорів, а не підтверджує конкретні дії відповідача щодо прийняття умов договору та його підписання.
Також судом враховується, що сам факт існування документа із зазначенням персональних даних відповідача не є безумовним доказом укладення договору, оскільки для виникнення договірних правовідносин необхідним є підтвердження вільного волевиявлення сторони на набуття відповідних прав та обов`язків.
Крім того, позивачем не доведено належними доказами факт передачі відповідачу об`єкта оренди. Надана експрес-накладна ТОВ «Нова Пошта» № 20450437817885 від 08.09.2021 підтверджує лише факт оформлення відправлення, однак не підтверджує отримання відповідачем відповідного товару, оскільки не містить відомостей про вручення відправлення саме ОСОБА_1 , дату отримання, підпис одержувача чи інші дані, які б підтверджували фактичну передачу майна.
За таких обставин суд позбавлений можливості встановити факт набуття відповідачем майна у володіння та користування, а відповідно - виникнення у нього обов`язку зі сплати орендних платежів за договором, укладення якого також не підтверджено належними доказами.
Посилання позивача на договір факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 та витяг з Реєстру боржників не спростовують зазначених висновків суду, оскільки відповідно до статей 512, 514, 1077 ЦК України до нового кредитора переходять лише ті права, які існували у первісного кредитора на момент їх відступлення. При цьому відступлення права вимоги саме по собі не створює нового зобов`язання для боржника та не звільняє позивача від обов`язку довести факт виникнення первісного зобов`язання.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення відповідачем договору оренди майна з правом викупу, отримання ним об`єкта оренди та виникнення заборгованості за таким договором. У зв`язку з недоведеністю виникнення у відповідача договірних зобов`язань перед первісним кредитором та, відповідно, права вимоги у позивача, у задоволенні позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частини 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначають, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог позивача, витрати понесені позивачем зі сплати судового збору у сумі 3 028 грн слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 11, 207, 512, 514, 526, 527, 626, 628, 629, 638, 759, 760, 762, 763, 764, 1077 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити повністю у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу № 1144210908024 від 08.09.2021, укладеним між ТОВ «Будинок комфорту» та ОСОБА_1 .
Судові витрати понесені зі сплати судового збору у сумі 3 028 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 25.08.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37616221, місцезнаходження: Україна, 03124, м. Київ, бульв. В. Гавела, буд. 6, тел. НОМЕР_3
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області     Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ