Справа № 509/5199/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання: Пронози І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу № 509/5199/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
28.07.2026 ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд скасувати постанову № 2318 від 24.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, та закрити провадження по справі.
Позивач у позовній заяві, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 грудня 2025 року о 18 год 10 хв. він був примусово доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перевірки його військово-облікових документів. Оскільки події відбувались після закінчення робочого часу, співробітником відповідача йому було сказано, що якщо він не хоче залишитись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 на ніч, то мусить підписати заяву про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а вранці, коли з`явиться начальник він розбереться чи вбачається в моїх діях ознаки правопорушення.
Зважаючи на свої сімейні обставини (має дитину інваліда), позивач підписав вищезазначену заяву, оскільки вважав, що його запросять на розгляд справи, як то передбачено ст. 277-2 КУпАП. Крім того, подаючи заяву, він сподівався, що вона буде розглянута всебічно, повно з об`єктивним з`ясуванням обставин справи, та вирішення її в точній відповідності з законом
При цьому, позивачу не було повідомлено про дату, та місце розгляду справи особисто чи повісткою. Йому також не були роз`яснені його права та обов`язки, у тому числі право на захист, не була надана можливість заявити клопотання та надати пояснення. 
Ухвалою судді від 29.07.2026 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
ІНФОРМАЦІЯ_4 було отримано копію вказаної ухвали та екземпляр позову з доданими до нього додатками 30.07.2026 року. У визначений в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області відповідач відзиву на позов не надав.
Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини.
Відповідно до копії постанови по справі про адміністративне правопорушення №2318 від 24.12.2025 року, постановленої ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 , вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , 24.12.2025 року о 11 годині 00 хвилин, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів вказаного громадянина було встановлено, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з цим, не надав оновлені військово - облікові дані, чим порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» п. 8 та 10 ч. 1 додатку № 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.
За вищевказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Копію постанови позивач не отримав. Зі змістом оскаржуваної постанови позивач зміг ознайомитись лише 24 липня 2026 року в Автоматизованій системі виконавчого провадження запосиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, ввівши ідентифікатор доступу.
При ухваленні рішення судом були застосовані наступні правові норми.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч. 4 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року.
Додатком №2 до Порядку №1487 є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Взяття на військовий облік громадянина, який підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання здійснюється за його особистої присутності та в його військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки про взяття на військовий облік. Таким чином, законодавством покладається на військовозобов`язаних обов`язок з дотримання правил військового обліку, зокрема виконання обов`язку перебувати на військовому обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, що встановлений абзацом другим підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 та пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також частиною 3 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпунктом 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлений 7-денний строк для виконання обов`язку зі взяття на військовий облік після зміни місця проживання.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст.235 КУпАП).
Суд зауважує, що згідно п.1 ст. 247 КупАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній не надав оновлені військово-облікові дані.
Так, згідно підпунктів 8 та 10 п.1 додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів:
- у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (п.п.8 п.1 Правил);
- звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (п.п.10 п.1 Правил).
Встановлено, що позивачем, на виконання частини 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, 28 червня 2024 року уточнено адресу свого проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти та інші персональні дані, передбачені ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується відповідною відміткою в електронному військово-обліковому документі позивача.
З цього часу, а саме з 28.06.2024 року, змін у персональних даних позивача не відбулось.
Оскільки законом передбачений обов`язок повідомляти до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу про зміни у персональних даних лише у випадках наявності таких змін, в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 8 ч.1 додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487
Крім того, з 05.01.2023 в Україні діють нові правила військового обліку, які встановлені Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, яка набрала чинності 05.01.2023 року. Так, з 05.01.2023, п.п. 10 п.1 Правил зобов`язує військовозобов`язаних звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів. Відтак, у ОСОБА_1 , як у військовозобов`язаного, саме з 05.01.2023 виник обов`язок звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанову № 2318 від 24.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Суд враховує, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 532,48 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №1554-1786-0724-2466 від 27.07.2026 року. Судом в даному провадженні задоволено позовну заяву повністю, а тому вищевказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 159, 229, 241, 246, 255, 268, 269, 286, 293, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Постанову № 2318 від 24.12.2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору у загальному розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є. М. Панасенко