20.08.2026     Справа № 469/551/26
2/469/793/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2026 року     с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої пенсії, 
в с т а н о в и в :
Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 13 травня 2026 року через систему "Електронний суд" звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачену пенсію як особі з інвалідністю ІІ групи в сумі 65303,19 грн. за період з 04 березня 2024 року по 30 червня 2025 року, посилаючись на те, що рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 18 серпня 2025 року відповідачеві з 04 березня 2024 року встановлено інвалідність ІІІ групи. Просив також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2662,40 грн..

22 травня 2025 року суд відкрив провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач та його представник отримали копію ухвали про відкриття провадження 23 травня 2026 року.
Згідно з пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Направлена відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання копія ухвали про відкриття провадження у справі повернута до суду 12 червня 2026 року з відміткою установи поштового зв"язку про відсутність адресата за вказаною адресою.
Отже, є підстави вважати, що вказані судові документи вручені відповідачу 12 червня 2026 року.
Крім того, про розгляд справи відповідача повідомлено шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційній сторінці суду, яке розміщене 03 липня 2026 року. 
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін тощо, відзиву на позов відповідач не надав.
Суд на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З матеріалів справи суд встановив, що згідно з випискою з акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №517570 від 12 березня 2024 року відповідачу ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності (загальне захворювання) строком до 01 квітня 2025 року (а.с.21).
19 березня 2024 року відповідач звернувся до Очаківського об`єднаного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с.13 на зв.-14).
На підставі рішення Очаківського об`єднаного управління ПФУ в Миколаївській області 143750003729 від 28 березня 2024 відповідачу призначена пенсія по інвалідності ІІ групи з 04 березня 2024 року по 31 березня 2025 року у розмірі 8758,25 грн., що вбачається з протоколу призначення пенсії (а.с.15); 26 лютого 2024 року проведено перерахунок пенсії по інвалідності ІІ групи та встановлено пенсію з 01 березня 2025 року по 31 березня 2025 року у розмірі 8959,69 грн. (а.с.20).
Рішенням № 143750003729 від 19 березня 2025 року відповідачу продовжено виплату пенсії по інвалідності ІІ групи на період дії воєнного стану з 18 березня 2025 року по 30 червня 2025 року у розмірі 8959,69 грн. (а.с.16).
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається територіальних органів Пенсійного фонду України від 18 серпня 2025 року №ЦО-8622, відповідачу з 04 березня 2024 року по 01 квітня 2025 року встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.22).
Рішенням № 143750003729 від 03 вересня 2025 року проведено перерахунок пенсії по інвалідності ІІІ групи та з 01 березня 2025 року по 31 березня 2025 року встановлено пенсію у розмірі 4782,92 грн. (а.с.18); 05 вересня 2025 року відповідачу проведено перерахунок пенсії, продовжено виплату пенсії по інвалідності ІІІ групи на період дії воєнного стану з 01 квітня 2025 року по 30 червня 2025 року у розмірі 4782,92 грн. (а.с.17).
З довідки про переплату по п/с №143750003729 ОСОБА_1 вбачається, що за період березень 2024 року – червень 2025 року переплата пенсії станом на 01 листопада 2025 року складає 65303,19 грн. (а.с.10).
10 вересня 2025 року ГУ ПФУ в Миколаївській області складено повідомлення про необхідність повернення відповідачем коштів в сумі 65303,19 грн. на рахунок Пенсійного фонду України (а.с.22 на зв.).
Докази вручення відповідачеві зазначеного повідомлення суду не надані.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.34 вказаного Закону, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
На підставі абзаців 1-2 ч.1 ст.35 вказаного Закону у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності.
Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
У відповідності до ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення (далі Порядок), затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.
Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
За п.3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.
Згідно із ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до приписів ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі № 545/163/17.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
В українському законодавстві відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.
З 01 січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі Постанова № 1338).
Зазначеною постановою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Відповідно до пункту 3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою № 1338. Пунктом 6 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи передбачено, що оцінювання проводиться: Центром оцінювання функціонального стану особи (далі ЦОФСО); експертними командами, сформованими на базі закладів охорони здоров`я.
Відповідно до п.7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи права та обов`язки ЦОФСО за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи визначено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності цієї постанови переглядаються ЦОФСО з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 року № 2022 права та обов`язки ЦОФСО покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». Зазначеним наказом затверджено Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи. 
Згідно зі ст.35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» передано інформацію про скасування рішень медикосоціальних експертних комісій за результатами перевірки обґрунтованості рішень експертними командами ЦОФСО.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебував на обліку та отримував пенсію як особа з інвалідністю другої групи, призначену відповідно до Закону № 1058 на підставі його заяви від 19 березня 2024 року, виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 517570, якою відповідачу встановлено ІІ групу інвалідності до 01 квітня 2025 року.
Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААГ № 517570, виданого 12 березня 2024 року, відповідачу ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності строком до 01 квітня 2025 року.
Відсутність підстав для встановлення відповідачу ІІ групи інвалідності було встановлено у рішенні експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи 18 серпня 2025 року.
Виходячи з викладених позивачем обставин справи щодо перерахунку розміру пенсії на підставі рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду, про зміну групи інвалідності відповідача з моменту призначення пенсії по інвалідності, та за відсутності будь-яких обставин щодо недобросовісності чи зловживань відповідача при встановленні йому інвалідності ІІ групи, така помилка пенсійного органу не є рахунковою.
У § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
З урахуванням підстав та змісту позову позивач не навів належних та допустимих доказів щодо подання відповідачем свідомо фальшивих документів, документів із неправильними відомостями або приховання достовірних даних про свій стан здоров`я та інші обставини, що впливають на встановлення права особи з інвалідністю на пенсію по інвалідності.
Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 ЦК України та статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії, а саме: рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності, зловживань з боку відповідача, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи викладене, оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :  
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої пенсії відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя