ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2026 р. Справа № 910/4154/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Барсук М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

при секретарі: Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Бугайцов Є.В., дов. від 04.06.2025;
від відповідача: Подобєд О.В., дов. № 13-Д від 22.04.2026,
розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2026 у справі № 910/4154/25 (суддя - Карабань Я.А.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Астерія Солар"
до акціонерного товариства "Гарантований покупець"
про стягнення 5 399 622,78 грн,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Астерія Солар" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства (далі - ДП) "Гарантований покупець" (замінено правонаступником - акціонерним товариством (далі - АТ) "Гарантований покупець") про стягнення 5 399 622,78 грн, з яких: 661 347,98 грн 3 % річних, 2 097 104,94 грн інфляційних втрат, 1 908 025,82 грн пені та 733 144,04 грн штрафу (враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 07.10.2025).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2019 між ДП "Гарантований покупець" та ТОВ "Астерія Солар", укладено договір № 1402/01 (далі - договір), на виконання якого позивачем у період з березня по липень 2020 року було відпущено відповідачу електричну енергію на загальну суму 25 293 855,47 грн, яку він несвоєчасно оплатив.
Рішенням господарського суду міста Києва від 10.02.2026 у справі № 910/4154/25 позов задоволено. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Астерія Солар" 661 347,98 грн 3 % річних, 2 097 104,94 грн інфляційних втрат, 1 908 025,82 грн пені, 733 144,04 грн штрафу та 80 994,34 грн судового збору.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у період з березня по липень 2020 року за отриману електричну енергію за договором відповідач несвоєчасно розрахувався з позивачем, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, тож суд задовольнив позовні вимоги щодо стягнення 661 347,98 грн 3 % річних, 2 097 104,94 грн інфляційних втрат, 1 908 025, 82 грн пені та 733 144,04 грн штрафу, які були перевірені та визнані обґрунтованими.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ДП "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, а у разі наявності підстав для стягнення пені та штрафу, просив зменшити розмір штрафних санкцій на 99 %.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав про те, що:
- стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за розрахунковим періодом лютий-травень 2020 року було предметом судового розгляду в справі № 910/11912/20. Окрім того розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат позивачем здійснено невірно, оскільки 3 % річних за квітень 2020 нараховувались на 1 171 263,38 грн з 01.01.2021 по 19.07.2021, що дає результат 19 253,64 грн, в той час як в позивачем вказано 370 307,79 грн; нарахування інфляційних втрат за цей же період, в межах баз нарахування та періодів визначених позивачем дає результат 77 447,11 грн, в той час як позивачем вказано 370 307,79 грн;
- позивачем не доведено порушення умов договору відповідачем, яким було вжито усіх залежних від нього заходів недопущення порушення господарського зобов`язання. Вжиття інших заходів було неможливим через обмеженість в силу приписів законодавства джерел коштів, якими гарантований покупець здійснює оплати виробникам електричної енергії за "зеленим" тарифом;
- нарахування позивачем пені та штрафу на авансові платежі є неправомірним, оскільки предметом неустойки може бути лише сума заборгованості з 100 % оплати відпущеної електричної енергії;
- наявні підстави для зменшення штрафних санкцій, адже виникнення даного спору обумовлено виключно невиконанням спеціальних обов`язків покладених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП / Регулятор) та законодавством на приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"; "зелений" тариф повинен покривати позивачу всі можливі збитки, які останній може понести в процесі своєї діяльності; вартість електричної енергії за "зеленим" тарифом значно вища ніж ціна за якою гарантований покупець здійснює її подальший продаж; введення воєнного стану з 24.02.2022 в країні та незадовільний фінансовий стан населення, знищення/значне пошкодження агресором чималої кількості промислових підприємств; зменшення надходжень коштів у електроенергетичну галузь; відсутність завдання позивачу збитків та те, що потенційні збитки покриваються за рахунок 3 % річних та інфляційних втрат, проте суд першої інстанції залишив відповідне клопотання відповідача без розгляду, з підстав його подання поза межами підготовчого провадження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 у справі № 910/4154/24, у складі колегії суддів: Руденко М.А., Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., зокрема, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 05.05.2026.
05.05.2026 до апеляційного суду надійшла заява відповідача про зупинення провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/22/24, у якій вирішується питання можливості нарахування пені на строк понад 6 місяців, з урахуванням п. 7 прикінцевих та перехідних положень Господарського кодексу (далі - ГК) України.
05.05.2026 до апеляційного суду надійшла заява відповідача про заміну учасника справи - ДП "Гарантований покупець" правонаступником - АТ "Гарантований покупець".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 замінено відповідача у справі - ДП "Гарантований покупець" правонаступником - АТ "Гарантований покупець" та оголошено перерву до 02.06.2026.
02.06.2026 до апеляційного суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких представник зазначав, що про помилковість розрахунків позивача, в тому числі пені в порушення ст. 232 ГК України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2026 оголошено перерву до 23.06.2026.
23.06.2026 до апеляційного суду надійшли заперечення позивача, в яких представник зазначав, що розрахунок за квітень 3 % річних з 01.01.2021 по 19.07.2021 здійснювався на суму 5 697 042,98 грн, а не на 1 171 263,38 грн, оскільки поточна заборгованість 5 697 042,98 грн виникла 02.06.2020. Позивач не здійснював нарахування 3 % річних за квітень та інфляційних втрат з 02.06.2020 до 01.01.2021. Тому прострочення слід рахувати на поточну заборгованість 5 697 042,98 грн з 01.01.2021 по 19.07.2021 та розрахунок 3 % річних дорівнює 97 063,29 грн, а не 19 253,64 грн; розрахунок інфляційних втрат дорівнює 370 307,79 грн, а не 77 447,11 грн. У червні з 16.06.2020 по 24.06.2020 база нарахування 1 855 402,06 грн, а не 1 761 566,81 грн; з 25.06.2020 по 25.06.2020 база нарахування 1 761 566,81 грн, а не 3 182 910,65 грн; у липні з 16.07.2020 по 23.07.2020 база нарахування 1 723 417,19 грн, а не 1 620 150,68 грн; з 24.07.2020 по 26.07.2020 база нарахування 1 620 150,68 грн, а не 3 541 320,58 грн. Також зазначав, що нарахування пені не перевищує 180 днів та кожного звітного місяця виникає три розрахункові періоди: оплата 15, 25 та за місяць.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2026 оголошено перерву до 13.07.2026.
10.07.2026 до апеляційного суду надійшли пояснення відповідача щодо клопотання про зменшення пені та штрафу, в якому представник зазначав, що зроблені Північним апеляційним господарським судом у справі № 910/13151/24 висновки свідчать про обґрунтованість вимог апеляційної скарги відповідача щодо наявності підстав для зменшення неустойки.
У судовому засіданні, що відбулось 13.07.2026, відповідач просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, а у разі наявності підстав для стягнення пені та штрафу, просив зменшити розмір штрафних санкцій на 99 %. Позивач вказував на законність прийнятого судом першої інстанції рішення та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
Оскільки постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийнято постанову від 19.06.2026 у справі № 910/22/24, то колегія суддів дійшла до висновку про залишення без розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі (№ 910/4151/25) до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/22/24.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів, 20.12.2019 між ДП "Гарантований покупець" (далі - гарантований покупець) та ТОВ "Астерія Солар", як виробником за "зеленим" тарифом, укладено договір № 1402/01 (далі - договір; а.с. 40-42 том 1).
У подальшому, між ДП "Гарантований покупець" та ТОВ "Астерія Солар", як продавцем за "зеленим" тарифом, укладено додаткову угоду до договору № 1165/01/20 від 22.04.2020 (а.с. 43-46 том 1).
Відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим тарифом", затвердженого постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП № 2804 від 13.12.2019 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).
Згідно з п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020), сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законом України "Про ринок електричної енергії", "Про альтернативні джерела енергії", Порядком, Порядком продажу електричної енергії споживачами, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018, Правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою НКРЕКП № 308 від 14.03.2018, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору.
Відповідно до п. 2.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.
Умовами п.п. 2.4, 2.5 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) погоджено, що продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.
Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.
Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами (п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020).
Умовами п.п. 3.2, 3.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) передбачено, що розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
У п. 4.5 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) встановлено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.
Згідно з п. 4.6 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку або главі 6 Порядку продажу електроенергії споживачами. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1 % від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електроенергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватись додатково штраф у розмірі 7 % від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електроенергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за "зеленим" тарифом.
Відповідно до п. 7.4 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) якщо продавець за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та Регулятором уже встановлено йому "зелений" тариф і продавець за "зеленим" тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого тарифу" (до 01.01.2030).
На виконання умов договору позивачем у період з березня по липень 2020 року було відпущено відповідачу електричну енергію на загальну суму 25 293 855,47 грн, що підтверджується: актами купівлі-продажу електроенергії (а.с. 58 зворот - 60 том 1) від 31.03.2020 на суму 3 935 157,43 грн, від 30.04.2020 на суму 5 858 023,90 грн, від 31.05.2020 на суму 4 626 392,30 грн, від 30.06.2020 на суму 5 166 204,78 грн, від 31.07.2020 на суму 5 708 077,06 грн. Позивачем також додані акти звірки загальної кількості відпущеної (отриманої) електроенергії (а.с. 62-66 том 1).
Вказані акти купівлі-продажу електроенергії та акти звірки загальної кількості відпущеної (отриманої) електроенергії підписані та скріплені печатками з обох сторін без зауважень та заперечень.
Однак, у порушення умов договору відповідач своє грошове зобов`язання перед позивачем виконував неналежним чином та куплену в період з березня 2020 року по липень 2020 року електроенергію оплатив з простроченням, що підтверджується виписками банку АТ "Ощадбанк", які містяться в матеріалах справи (а.с. 100-114 том 1), у зв`язку з чим позивачем подано даний позов щодо стягнення з відповідача 661 347,98 грн 3 % річних, 2 097 104,94 грн інфляційних втрат, 1 908 025,82 грн пені та 733 144,04 грн штрафу, а саме (а.с. 82-85 том 2):
- за березень 2020 року - 34 399,42 грн 3 % річних з 01.01.2021 по 19.07.2021 та 136 393,69 грн інфляційних втрат з січня по червень 2021;
- за квітень 2020 року - 97 063,29 грн 3 % річних з 01.01.2021 по 14.11.2021 та 370 307,79 грн інфляційних втрат з січня 2021 по жовтень 2021 року;
- за травень 2020 року - 114 546,45 грн 3 % річних з 01.01.2021 по 14.11.2021 та 285 645,71 грн інфляційних втрат з січня 2021 року по жовтень 2021 року;
- за червень 2020 року - 203 457,88 грн 3 % річних з 16.06.2020 по 14.11.2021, 610 962,11 грн інфляційних втрат з серпня 2020 року по жовтень 2021, 930 817,90 грн пені з 16.06.2020 по 14.11.2021, 347 702,02 грн штрафу за прострочення понад 30 днів (4 967 171,65 грн * 7 %);
- за липень 2020 року - 211 880,94 грн 3 % річних з 16.07.2020 по 14.11.2021, 693 795,64 грн інфляційних втрат з вересня 2020 року по жовтень 2021 року, 977 207,92 грн пені з 16.07.2020 по 14.11.2021, 385 442,02 грн штрафу за прострочення понад 30 днів (5 506 314,63 грн * 7 %).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у період з березня по липень 2020 року за отриману електричну енергію за договором відповідач несвоєчасно розрахувався з позивачем, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, тож заявлені позивачем до стягнення з відповідача 661 347,98 грн 3 % річних, 2 097 104,94 грн інфляційних втрат, 1 908 025, 82 грн пені та 733 144,04 грн штрафу, є арифметично вірними та обґрунтованими.
Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом ч. 2 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено зелений тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленим" тарифом або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" купівля-продаж такої електричної енергії за зеленим тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено зелений тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом затверджується Регулятором. Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії зеленого тарифу.
Матеріали справи містять підписані сторонами акти купівлі-продажу електроенергії з березня по липень 2020 року на загальну суму 25 293 855,47 грн (а.с. 58 зворот - 60 том 1), що свідчить про виконання позивачем своїх обов`язків за договором із продажу електричної енергії відповідачу.
За приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з п. 10.1 Порядку № 641 до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до п.п. 8.7, 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до п.п. 8.7, 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Відповідно до п. 10.4 Порядку № 641 після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.
Виходячи з наведених положень, оплату відповідач зобов`язаний здійснювати у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100 %) - протягом двох робочих днів після отримання акту та оприлюднення рішення НКРЕКП про затвердження розміру вартості послуги. 
Умовами п.п. 3.2, 3.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) передбачено, що розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
Отже, строк остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду, сторони, в тому числі керуючись і принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги НКРЕКП) з посиланням на п. 10.4 Порядку № 641.
Такі висновки щодо остаточного розрахунку за електричну енергію з виробником за "зеленим" тарифом викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23.
Постановою НКРЕКП № 902 від 29.04.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у березні 2020 року.
Постановою НКРЕКП № 995 від 27.05.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у квітні 2020 року.
Постановою НКРЕКП № 1211 від 24.06.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у травні 2020 року.
Постановою НКРЕКП № 1435 від 22.07.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у червні 2020 року.
Постановою НКРЕКП № 1600 від 19.08.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у липні 2020 року.
Отже, відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за поставку електричної енергії в березні 2020 року - в строк до 04.05.2020 включно, в квітні 2020 року - в строк до 29.05.2020 включно, в травні 2020 року у строк до 26.06.2020 включно, в червні 2020 року - в строк до 24.07.2020 включно, в липні 2020 року - в строк до 21.08.2020 включно.
Такий порядок визначення кінцевої дати остаточного розрахунку за поставку електричної енергії узгоджується із позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.06.2024 по справі № 910/4439/23 (не з дня, наступного за днем оприлюднення постанови Регулятора, а саме з дня оприлюднення постанови регулятора). Правова позиція щодо того, що першим днем відведеного строку на оплату є саме день оприлюднення постанови, а не день наступний за днем оприлюднення також викладена у постановах Верховного Суду від 11.11.2025 у справі № 910/15563/24, від 07.10.2025 у справі № 910/12271/24 та інш.
Отже, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100 % оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди є таким, що настав. Відповідач сплатив за придбану електроенергію за період з березня по липень 2020 року в повному обсязі, однак з простроченням (а.с. 100-114 том 1).
Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Поряд з цим ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Сторони у п. 4.6 договору (в редакції додаткової угоди № 1165/01/20 від 22.04.2020) погодили, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку або главі 6 Порядку продажу електроенергії споживачами. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1 % від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електроенергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватись додатково штраф у розмірі 7 % від не оплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електроенергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за "зеленим" тарифом.
Зі змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
У п. 38.2 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 об`єднана палата визначила методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Перевіривши розрахунки позивача (а.с. 82-85 том 2) апеляційним судом встановлено, що вони здійснені з урахуванням вищевказаних договірних та законодавчих положень, є арифметично вірними, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 661 347,98 грн 3 % річних, 2 097 104,94 грн інфляційних втрат, 1 908 025,82 грн пені та 733 144,04 грн штрафу, а саме (а.с. 82-85 том 2):
- за березень 2020 року - 34 399,42 грн 3 % річних з 01.01.2021 по 19.07.2021 та 136 393,69 грн інфляційних втрат з січня по червень 2021;
- за квітень 2020 року - 97 063,29 грн 3 % річних з 01.01.2021 по 14.11.2021 та 370 307,79 грн інфляційних втрат з січня 2021 по жовтень 2021 року;
- за травень 2020 року - 114 546,45 грн 3 % річних з 01.01.2021 по 14.11.2021 та 285 645,71 грн інфляційних втрат з січня 2021 року по жовтень 2021 року;
- за червень 2020 року - 203 457,88 грн 3 % річних з 16.06.2020 по 14.11.2021, 610 962,11 грн інфляційних втрат з серпня 2020 року по жовтень 2021, 930 817,90 грн пені з 16.06.2020 по 14.11.2021, 347 702,02 грн штрафу за прострочення понад 30 днів (4 967 171,65 грн * 7 %);
- за липень 2020 року - 211 880,94 грн 3 % річних з 16.07.2020 по 14.11.2021, 693 795,64 грн інфляційних втрат з вересня 2020 року по жовтень 2021 року, 977 207,92 грн пені з 16.07.2020 по 14.11.2021, 385 442,02 грн штрафу за прострочення понад 30 днів (5 506 314,63 грн * 7 %), обґрунтовано задоволені судом першої інстанції. 
Посилання апелянта, що в межах справи № 910/11912/20 вже було стягнуто з останнього 3 % річних, інфляційні втрати, пеню та штраф за придбану відповідачем електроенергію за період з лютого по травень 2020 року та позивачем у даній справі повторно заявлено вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за придбану відповідачем електроенергію за вказаний період, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки у справі № 910/11912/20 позовні вимоги розглядались з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 23.12.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96541594;https://reyestr.court.gov.ua/Review/99782144), тоді як предметом даної справи є вимоги позивача про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат, які нараховані позивачем, зокрема, за березень 2020 року, за квітень 2020 року, за травень 2020 року за загальний період з 01.01.2021 по 14.11.2021, тобто періоди нарахування є різними. Також позивач у даній справі не заявляв вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафу за придбану відповідачем електроенергію за період з лютого по травень 2020 року.
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про неправильність розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат спростовуються детальним розрахунком позивача з якого вбачається, що відповідачем контррозрахунок здійснено невірно, - на іншу суму заборгованості.
Щодо доводів відповідача, що у позивача відсутні правові підстави для нарахування відповідачу пені та штрафу, враховуючи приписи постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій.
Так, НКРЕКП у межах своїх повноважень було прийнято постанову № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022), відповідно до пп. 16 п. 1 якої визначено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.
Разом з цим, дія норми щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкції до електропостачальників, передбачена постановами НКРЕКП №№ 332, 413, не містить пряму вказівку про надання їй зворотної дії у часі, що дозволило б її застосовувати до початку запровадження воєнного стану, тобто на порушення чи прострочення, що сталися у попередні періоди.
Відтак, враховуючи специфіку та спрямованість постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, у якій йдеться саме про період воєнного стану та 30 днів після його припинення або скасування, відсутні підстави невиправданого розширення тлумачення постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 щодо розповсюдження її дії на правовідносини, які виникли у попередні періоди.
Зазначене відповідає як висновкам із постанови об`єднаної палати від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 (див. п. 64 цієї постанови) так і висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 908/818/22, від 02.07.2024 у справі № 908/815/22, від 03.07.2024 у справі № 908/816/22, від 03.07.2024 у справі № 908/817/22, від 12.09.2024 у справі № 910/4264/22, від 02.10.2024 у справі № 910/4273/22.
У постанові від 04.07.2025 по справі № 908/948/23 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що: "об`єднана палата не вбачає підстав для відступу від висновків щодо застосування пп. 16 п. 1 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, викладеного у постановах Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 908/818/22, від 02.07.2024 у справі № 908/815/22, від 03.07.2024 у справі № 908/816/22, від 03.07.2024 у справі № 908/817/22, від 12.09.2024 у справі № 910/4264/22, від 02.10.2024 у справі № 910/4273/22, про те, що настанови про зупинення на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій саме за цей період та, відповідно, їх дія не може бути поширена щодо штрафних санкцій, право на нарахування яких виникло раніше".
Отже, оскільки усі дати остаточного розрахунку за поставлену електричну енергію за період з червня по липень 2020 року у відповідача настали до введення на території України воєнного стану, у позивача наявні правові підстави для нарахування відповідачу пені та штрафу за спірний період.
Також слід зазначити, що п. 7 Розділу IX "Прикінцеві положення" ГК України (чинного на час спірних правовідносин), визначалося, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами), відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, встановлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався, востаннє - до 30 червня 2023 року включно.
Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України (чинного на час спірних правовідносин), нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відтак, враховуючи положення п. 7 Розділу IX "Прикінцеві положення" ГК України, шестимісячний строк, передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, продовжується на строк дії карантину, тобто до 30.06.2023 включно.
У постанові від 19.06.2026 у справі № 910/22/24 об`єднана Палата Верховного Суду зазначила про відсутність підстав для відступу від існуючого правового висновку щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України у взаємозв`язку з п. 7 Розділу IX "Прикінцеві положення" ГК України.
Враховуючи наведене та встановлений судом порядок оплати купленої відповідачем у позивача електричної енергії колегія суддів відхиляє доводи відповідача про невірність нарахування позивачем пені та штрафу.
Щодо доводів відповідача про настання для нього обставин непереборної дії та підстав для зменшення неустойки.
Частиною 1 статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні (далі - ТППУ)" встановлено, що ТППУ та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. 
На підтвердження форс-мажорних обставин відповідач не надав відповідного документа. Крім цього, в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин. 
Повідомлення ТППУ № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність обставин непереборної сили (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23).
Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Посилання апелянта на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято апеляційним судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань за договором, як і відсутність у нього необхідних коштів.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).
Разом з цим зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тож суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. 
На переконання колегії суддів наведені відповідачем обставини не свідчать про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки умови договору були погоджені сторонами, при цьому зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. При цьому за нормою ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Також слід зазначити, що строк оплати за поставлену електричну енергію за період з березня по липень 2020 року за договором у відповідача настав ще до введення на території України воєнного стану, як і спірний період прострочення.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Беручи до уваги вищевикладене та правовідносини, які склалися між сторонами, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність скаржником обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу, тож з огляду на встановлене порушення відповідачем умов договору щодо несвоєчасної оплати за отриману електричну енергію є підстави для стягнення пені та штрафу у заявлених позивачем розмірах.
Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а відтак переглянувши рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2026 у справі № 910/4154/25 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2026 у справі № 910/4154/25 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/4154/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 16.07.2026. 

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко