Справа № 712/6445/26
Провадження № 2/708/585/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "ФК "Ейс" через свою представницю – за довіреністю Сахарову О. І. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 90 018,96 грн. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 17.09.2022 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачка уклали договір № 584427951 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора МNV8F6S8. Сума кредиту становить 15 100,00 грн.
Після підписання відповідачкою договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" здійснило переказ коштів згідно договору на платіжну картку позичальниці. 
У подальшому відповідачка ініціювала збільшення суми кредиту до 20 000,00 грн в межах кредитного ліміту.
Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши відповідачці грошові кошти, натомість відповідачка умови договору не виконала і кредит не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість. 
28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон плюс" (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 та додаткові угоди до нього щодо продовження строку дії договору. Відповідно до вказаного договору до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 584427951. 
23.02.2024 ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" уклали договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до якого до ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 584427951. 
15.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" уклали договір факторингу № 15/07/25-Е відповідно до якого "ФК "Онлайн фінанс" відступило право грошової вимоги за кредитним договором до відповідачки ТОВ "ФК "Ейс".
Відповідно до реєстру боржників б/н від 15.07.2025 за договором факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 90 018,96 грн.
Відповідачка не виконувала умови договору належним чином, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість, яка не сплачена ні первісному кредитору, ні позивачу. Тому позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 90 018,96 грн і відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.06.2026 позовна заява залишена без руху з наданням позивачеві часу на усунення виявлених у ній судом недоліків.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 24.06.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачці встановлений строк на подання відзиву. Задоволено клопотання представниці позивача про витребування доказів.
Витребувані судом докази надані в установлений ухвалою строк і долучені до матеріалів справи.
Відповідачка ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування наявних заперечень зазначає, що позивач не довів факт отримання нею кредитних коштів, а також правильно проведений розрахунок заборгованості. Після укладення кредитного договору у 2022 році нею не здійснювалися платежі, не укладалися додаткові угоди, тож позов подано з пропуском строку позовної давності. Тому просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову.
Додатково відповідачка просила проводити розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, однак ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.07.2026 у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_1 відмовлено.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.
За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно п. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
На підставі ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Судом установлено, що 17.09.2022 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 584427951, за умовами якого сума кредитного ліміту становить 20 000,00 грн. Кредит наданий строком на 28 днів з можливістю пролонгації (дисконтний період).
У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Відповідно до п. 2.3. договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 15 100,00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 15.10.2022.
У п. 8.1. договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено.
Як визначено п.8.2. договору процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в окремому порядку.
Так, відповідно до п. 8.3., п. 8.4. договору за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5. договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 % річних, що на день укладення договору становить 2,10 % в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (Базова процентна ставка).
Зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення договору становить 2,98 % в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. 
Сторони також погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п. 11.1. договору).
Указаний договір укладений сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV8F6S8.
Перед укладенням кредитного договору відповідачці була надана інформація про умови кредитування, про що свідчить підписаний ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 584427951 від 17.09.2022. 
Відповідачка у поданому відзиві на позов заперечувала факт отримання кредитних коштів від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"та заперечувала щодо нарахованих сум заборгованості.
Суд, оцінюючи подані заперечення щодо позову, дійшов таких висновків.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 28.12.2020  ОСОБА_1 вказала свої особисті паспортні дані, адресу реєстрації і проживання, електронну адресу, номер карткового рахунку, бажану суму кредиту та була ідентифікована в ІТС системі товариства.
Як зазначалося вище, перед підписанням договору  ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту та отримала інформацію щодо умов кредитування.
Договір був підписаний відповідачкою електронно-цифровим підписом із використанням одноразового ідентифікатора MNV8F6S8 17.09.2022 о 9:23:30.
Підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», а підписаний таким чином договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Наведене свідчить про те, що перед укладенням кредитного договору відповідачка заповнила заявку клієнта та добровільно надала відомості, які її ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, РНОКПП, адресу проживання, електронну адресу, номер телефону НОМЕР_1 , номер карткового рахунку в АТ "Райффайзен банк Аваль", на який здійснювалося перерахування кредитних коштів. Саме на вказаний відповідачкою номер телефону позивачем був направлений одноразовий ідентифікатор, яким остання скористалася, увівши у відповідне поле на сайті товариства, тим самим підписавши договір. 
Відповідачка, підписуючи вказаний кредитний договір, підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, зокрема Правилами надання грошових коштів у позику, розміщеними на сайті товариства, повністю розуміє їх, погоджується із ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Більше того, відповідачка виступила ініціатором збільшення суми кредиту та отримання додаткових коштів у кредит.
Факт отримання коштів позичальницею підтверджується випискою з карткового рахунку, наданою АТ "Райффайзен банк Аваль" на виконання ухвали про витребування доказів, відповідно до якої на платіжну карту № НОМЕР_2 , емітовану на ім`я  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , 17.09.2022 зараховані кошти в сумі 15 100,00 грн, 20.09.2022 зараховані кошти в сумі 15 100,00 грн, загальна сума наданого кредиту - 20 000,00 грн (15 100,00 грн + 4 900,00 грн = 20 000,00 грн). 
Сума та час зарахування грошових коштів відповідають часу та умовам укладеного кредитного договору.
Доказів на спростування того, що вказана платіжна картка, емітована на ім`я  ОСОБА_1 в АТ "Райффайзен банк Аваль", їй не належить, відповідачкою суду не надано. 
Тож у суду немає сумнівів, що договір про надання кредиту підписаний електронним підписом саме відповідачкою і на час його укладення сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. 
Отже, факт укладення договору № 584427951 від 17.09.2022між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"та  ОСОБА_1 підтверджується достатніми та належними доказами, а заперечення відповідачки щодо цього є необгрунтованими та недоведеними.
Наведені обставини дають підстави для висновку, що первісний кредитор ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"свої зобов`язання за договором кредиту виконало належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування на зазначений у договорі картковий рахунок позичальниці № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Райффайзен банк Аваль". 
Відповідачка, заперечуючи щодо проведених нарахувань заборгованості за кредитом, доказів на їх спростування та власних розрахунків суду не надала. 
Аналізуючи подані заперечення, суд констатує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України та ч. ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, при цьому відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідачка, підписуючи договір, погодилася з умовами кредитування, підтвердивши, що умови договору їй зрозумілі і вона зобов`язується їх виконувати. 
Так у п. 11.1. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Заперечень щодо цього у відповідачки  ОСОБА_1 на час підписання кредитного договору не виникало, хоча умови були їй відомі. 
Таким чином, підписуючи спірний кредитний договір,  ОСОБА_1 погодилася з усіма його умовами, певний час виконувала умови договору і заперечень щодо його умов до звернення позивача до суду з вказаним позовом не заявляла. Так, з наданого розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачка сплатила відсотки за кредитом, а саме: 18.10.2022 в сумі 35,00 грн, 24.10.2022 в сумі 2 600,00 грн, 26.10.2022 в сумі 15,00 грн, а всього сплачено 2 650,00 грн в рахунок погашення відсотків за кредитом. 
При цьому кредитний договір, укладений між первісним кредитором і відповідачкою, відповідає вимогам закону. Вказаний кредитний договір не визнавався недійсним чи не укладеним, доказів протилежного суду теж не надано.
Розмір процентної ставки за кредитом відповідає не лише умовам укладеного сторонами договору, але й вимогам Закону України «Про споживче кредитування», тож висновки відповідачки щодо необґрунтованості проведених розрахунків є помилковими. 

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїхправ іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до положень п. 14.20. кредитного договору у разі відступлення права грошової вимоги за цим договором, до нового кредитора переходять також інші права, передбачені цим договором, в тому числі право на отримання забезпечення виконання цього договору. 
Як установлено судом, 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон плюс" (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 з додатковими угодами до нього.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 203 від 15.11.2022 до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 584427951 від 17.09.2022в сумі 37 570,96 грн.
23.02.2024 ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" уклали договір факторингу № 23/0224-01.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 584427951 від 17.09.2022в сумі 90 018,96 грн.
15.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" уклали договір факторингу № 15/07/25-Е відповідно до якого ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" відступило право грошової вимоги за кредитним договором до відповідачки ТОВ "ФК "Ейс".
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025, ТОВ "ФК "Ейс"набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за договором № 584427951 від 17.09.2022в сумі 90 018,96 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 20 000,00 грн, заборгованість зі сплати відсотків - 70 018,96 грн, яку відповідачка новому кредитору також не сплатила, і яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
Вказана у витязі з реєстру боржників сума заборгованості відповідає наданому позивачем розрахунку заборгованості за кредитом.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Під час розгляду справи судом установлено, що первісний кредитор ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" свої зобов`язання за договором кредиту виконало належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти в загальному розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальниці.
Натомість відповідачка  ОСОБА_1 свої зобов`язання за укладеним договором у строки, передбачені ним щодо повернення суми позики та процентів за користування нею, не виконала, внаслідок чого за нею рахується заборгованість.
Згідно наданих розрахунків заборгованості за кредитом, з урахуванням сплачених сум, заборгованість  ОСОБА_1 становить 90 018,96 грн, що складається із суми прострочених платежів зі сплати тіла кредиту в розмірі 20 000,00 грн та суми прострочених платежів зі сплати процентів у розмірі 70 018,96 грн. 
Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості, з огляду на те, що він відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.
Відповідачка вказані розрахунки заборгованості не спростувалао належними доказами, власних розрахунків заборгованості чи доказів погашення кредиту суду не надала, а всі заперечення  ОСОБА_1 щодо позову зводяться лише до її незгоди із нарахованою заборгованістю.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачка допустила порушення умов укладеного кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість із погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Такі дії з боку ОСОБА_1  є порушенням прав позивача, і таке порушене право підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам статті 16 ЦК України. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову зі стягненням заборгованості за кредитним договором у визначеному позивачем розмірі.

Щодо заяви відповідачки  ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, суд зазначає таке.
Позовна давність до спірних правовідносин не підлягає застосуванню з огляду на норми Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 12).
Карантин на всій території України був установлений з 12.03.2020 Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19». Надалі він продовжувався та був відмінений з 30.06.2023 на підставі постанови КМУ від 27.06.2023 № 651. Відповідно з 12.03.2020 до 01.07.2023 строки позовної давності були зупинені.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався і триває до цього часу. 
Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень виключений на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025, відповідно з цього моменту відлік строків давності поновлений.
За таких обставин, ураховуючи період виникнення у ОСОБА_1 простроченого боргового зобов`язання та законодавче регулювання порядку обрахунку строків давності, відсутні підстави для відмови у позові через пропуск строку позовної давності. 

Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд ураховує таке.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
За таких обставин, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» за наслідками розгляду справи судом задоволені, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені останнім витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткова угода № 25771210732 від 01.09.2025 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 7073/10 від 19.10.2018, довіреність.
Зважаючи на відсутність клопотання відповідачки про зменшення суми витрат на правничу допомогу, беручи до уваги документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи та співмірність з ціною позову, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн, а всього 9 662,40 грн понесених судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 203, 205, 509, 512, 514, 625, 626, 638, 1046, 1054, ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", ЗУ "Про електронний цифровий підпис", ЗУ "Про споживче кредитування" ст. ст. 4, 5, 10-12, 13, 76-84, 89, 141, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за договором № 584427951 від 17.09.2022за тілом кредиту в сумі 20 000,00 грн, за відсотками в сумі 70 018,96 грн, а всього 90 018,96 грн (дев`яносто тисяч вісімнадцять гривень 96 коп.).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" судовий збір в сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн, а всього 9 662,40 грн (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" (код ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13);
Представниця позивача: Сахарова Ольга Ігорівна (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13);
Відповідачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ