Справа № 127/16361/26
Провадження 6/127/431/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Сичука М.М.,
за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 66260183, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. № 31795 від 21.05.2021 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
Заявник зазначає, що первісним стягувачем у виконавчому провадженні є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке набуло право вимоги до боржника на підставі договорів факторингу в межах послідовного відступлення права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» через проміжних правонаступників ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
Як вбачається із заяви та доданих до неї документів, 16.10.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» укладено договір факторингу № 161025-01-ОФ, відповідно до якого право грошової вимоги до боржника за кредитним договором, що є підставою для виконавчого напису, відступлено заявнику.
Заявник посилається на підписаний реєстр боржників та акт приймання-передачі, відповідно до яких до нього перейшло право вимоги у визначеному розмірі заборгованості, що складається з основного боргу, відсотків та штрафних санкцій.
У заяві також зазначено, що виконавче провадження станом на день звернення не завершене та перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця.
Заявник вказує, що у зв`язку з переходом права вимоги до нього як нового кредитора виникла необхідність у заміні стягувача у виконавчому провадженні на підставі положень цивільного та цивільного процесуального законодавства.
У заяві міститься клопотання про розгляд питання за відсутності представника заявника.
До матеріалів заяви додано копії договорів факторингу, реєстрів прав вимоги (витягів), акт приймання-передачі, постанову про відкриття виконавчого провадження, інформацію з автоматизованої системи виконавчого провадження, довіреність та документи на підтвердження повноважень представника, а також докази направлення копій заяви іншим учасникам.
Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилися, представник ТОВ «ФК «ПОЗИКА» у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив суд слухати справи за відсутності їх представника.
Згідно з ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.
З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22.07.2019 у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що при розгляді справ необхідно встановити фактичні обставини справи, зокрема чи було звернуто до примусового виконання та відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса.
Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.
Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.
Матеріалами заяви підтверджується, що 21.05.2021 приватним нотаріусом Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 31795 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 479701123, укладеним 09.05.2020 з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», на користь первісного стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
На підставі зазначеного виконавчого напису 23.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження № 66260183, яке на час розгляду заяви не завершене, що підтверджується матеріалами заяви та відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження.
Відповідно до матеріалів справи, первісне виникнення права вимоги кредитора до боржника обґрунтовується кредитним договором № 479701123 від 09.05.2020, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та боржником, за яким останньому надано грошові кошти на умовах строковості, платності та повернення.
Судом встановлено, що право вимоги за вказаним кредитним зобов`язанням неодноразово відступалося в порядку факторингу, зокрема:
— 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого первісний кредитор відступив фактору права грошової вимоги, визначені у реєстрах прав вимоги;
— 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за яким останнє набуло права вимоги, у тому числі щодо боржника у даному виконавчому провадженні;
— 16.10.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» укладено договір факторингу № 161025-01-ОФ, згідно з умовами якого право грошової вимоги до боржника відступлено заявнику.
Згідно з наданими реєстром боржників та актом приймання-передачі реєстру боржників, право вимоги до боржника перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» у визначеному розмірі заборгованості, що складається з основного боргу, нарахованих процентів та штрафних санкцій.Суд бере до уваги, що відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні допускається внаслідок відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу.
Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не передбачено договором або законом.
Оцінюючи надані докази, суд виходить з того, що укладені договори факторингу, реєстри боржників та акти приймання-передачі є належними правочинами у розумінні цивільного законодавства, які підтверджують безперервність переходу права вимоги від первісного кредитора до заявника.
Доказів визнання зазначених правочинів недійсними, їх оскарження або припинення їх дії матеріали справи не містять.
Таким чином, суд доходить висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» є правонаступником первісного стягувача у матеріальному зобов`язанні, що є предметом виконавчого провадження № 66260183.
Відповідно до частини 1 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд за заявою заінтересованої особи замінює сторону її правонаступником.
Частиною 5 статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса.
Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21, згідно з якою заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а встановлення правонаступництва належить до компетенції суду.
Також суд бере до уваги, що заміна сторони виконавчого провадження є процесуальним механізмом забезпечення безперервності виконання судових рішень та рішень інших органів, спрямованим на гарантування ефективності права на виконання рішення як складової права на судовий захист.
З огляду на викладене, встановивши факт переходу права вимоги до заявника та відсутність правових перешкод для заміни сторони виконавчого провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 261, 354, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Заяву задовольнити.
Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у виконавчому провадженні № 66260183 з примусового виконання виконавчого напису № 31795, вчиненого приватним нотаріусом Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634, юридична адреса: 04052, Україна, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17, літера Б; IBAN № НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: