Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2026 р. № 520/23732/24 
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ольги Горшкової, 
за участю секретаря судового засідання - Єлизавети Курпас,
представника позивача - Громова Р.С.
представника відповідача - Аргунова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.08.2024 № 00440500713;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.08.2024 № 00440470713.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробничої фірми "Семток" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.08.2024 № 00440500713. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 по справі №520/23732/24 залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 30.01.2026 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 00440500713. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду І інстанції. В іншій частині Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 залишено без змін.
Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 року визначено суддю О.О. Горшкову.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 року прийнято до розгляду адміністративну справу №520/23732/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено підготовче засідання.
В обґрунтування позову вказано, що ТОВ "Семток" отримало від Головного управління ДПС у Харківській області, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 00440500713, яким збільшено податкові зобов`язання на 5 168 720 грн та штрафні санкції на 1 292 180 грн за березень 2024 року. Зазначене рішення прийнято на підставі акту від 14.06.2024 № 27236/20-40-07-13-05/43263979 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість. Підставою такого висновку стала неможливість здійснення фактичної перевірки залишків товарно-матеріальних цінностей та взаємовідносини позивача з ФГ "Агроцентр України", відображення яких у бухгалтерському та податковому обліку вплинуло на визначення у деклараціях від`ємного значення з ПДВ. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно яких відповідач зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення - рішення та його винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача. Відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Протокольною ухвалою від 19.06.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
У судовому засіданні 01.09.2026 року сторони підтримали свої правові позиції по справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" набуло статусу юридичної особи та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 43263979, що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с. 11 т. 1)
Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі наказу від 18.04.2024 № 1638-п була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ "НВФ" "СЕМТОК" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 14.06.2024 №27236/20-40-07-13-05/43263979. (а.с. 27, 141-197 т. 1)
Перевіркою дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 у декларації від`ємного значення з ПДВ встановлено порушення ТОВ “НВФ“СЕМТОК”:
1) п. 187.1 ст. 187, п.п. 189.1 ст. 189 та п. 198.5 ст. 198, п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 5 168 720 грн. за березень 2024 року;
2) п. 44.1. п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 Кодексу, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на суму 4 026 934 грн. за березень 2024 року.
Як зазначається в акті перевірки, вищезазначені порушення призвели, зокрема, до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 5 168 720 грн. за березень 2024 року.
На підставі висновків зазначеного акту перевірки Головним управління ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 00440500713, яким збільшено податкові зобов`язання на 5 168 720 грн та штрафні санкції на 1 292 180 грн за березень 2024 року, що є предметом розгляду даної справи з урахуванням висновків Верховного Суду, які викладені в Постанові від 30.01.2026 року.
Не погоджуючись із винесеними податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 00440500713 суд зазначає наступне.
Так, Головним управління ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 00440500713, яким збільшено податкові зобов`язання на 5 168 720 грн та штрафні санкції на 1 292 180 грн за березень 2024 року. (а.с. 209-210).
Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акту документальної невиїзної позапланової перевірки від 14.06.2024 №27236/20-40-07-13-05/43263979 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Науково виробнича фірма "СЕМТОК" (код ЄДРПОУ 43263979)" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, якою встановлено порушення ТОВ “НВФ “СЕМТОК”: 1) п. 187.1 ст. 187, п.п. 189.1 ст. 189 та п. 198.5 ст. 198, п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 5 168 720 грн. за березень 2024 року; 2) п. 44.1. п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 Кодексу, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на суму 4 026 934 грн. за березень 2024 року, що призвели до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 5 168 720 грн. за березень 2024 року.
Так, перевіркою встановлено, що в рядку 4.1Б Декларації з податку на додану вартість „Нараховано ПЗ за операціями, що оподатковуються за основною ставкою” показників за період березень 2024 року у загальній сумі 0 грн., встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання даного показника на загальну суму 5 168 720 грн. за березень 2024 року.
Згідно мотивувальної частини акту перевірки вбачається, що в ході аналізу інформаційних баз ДПС встановлено, що ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА” “СЕМТОК” (код ЄДРПОУ 43263979) у фінансовій звітності підприємства за період з 31.12.2020 по 31.12.2023 безпереревно декларує рядок 1100 “Запаси” у загальній сумі 25 843 600 грн.
Проведеним аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА” “СЕМТОК” за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 виписано та зареєстровано 1 податкову накладну: № 462 від 29.02.2024 на суму 8 000,00 грн. покупець ТОВ "БІО СІНТЕЗ ІНВЕСТ".
Проведеним аналізом баз даних ДПС встановлено, що ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА” “СЕМТОК” за період з 01.01.2020 по 31.03.2024 придбавало товари різних товарних позицій (сільськогосподарська продукція, добрива, цукор, моторні оливи тощо, ставка ПДВ – 20%), які за їх формою та властивостями потребують різних умов зберігання у відокремлених друг від одного приміщеннях.
За доводами контролюючого органу, ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА “СЕМТОК” в ході проведення перевірки не надано відомостей щодо залишків ТМЦ, які обліковуються на підприємстві на кінець перевіряємого періоду, відомостей щодо проведеної інвентаризації залишків ТМЦ, які зберігаються у місцях зберігання підприємства, відомості щодо власності/оренди приміщень, у яких зберігаються залишки ТМЦ, які ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА” “СЕМТОК” безперервно декларує у фінансовій звітності підприємства (дані наведено вище), відомості щодо переліку посадових осіб, яких наділено правом підписувати документи на отримання та відпуск з місць зберігання запасів, давати дозвіл на вивезення запасів з підприємства та отримання їх від інших підприємств, не надано інформації щодо приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників або від переробників з переробки на стороні, не надано інформації про облік руху запасів, вибуття запасів тощо. про що складено акти “Про ненадання до перевірки ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА” “СЕМТОК” первинних документів, пояснень, інформації, довідок, тощо”: від 03.06.2024 № 5191/20-40-07-13-05/43263979, від 04.06.2024 № 5226/20-40-07-13-05/43263979, від 05.06.2024 № 5247/20-40-07-13-05/43263979, від 06.06.2024 № 5294/20-40-07-13-05/43263979, від 07.06.2024 № 5347/20-40-07-13-05/43263979.
З урахуванням вищевикладеного, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА “СЕМТОК”, з урахуванням даних інформаційних систем ДПС, за період з 31.12.2020 по 31.03.2024, у зв`язку із самостійним декларуванням з 31.12.2020 року по 31.12.2023 року рядку 1100 “Запаси” у загальній сумі 25 843 600 грн. та відсутністю в ЄРПН виписаних та зареєстрованих податкових накладних з номенклатурою придбаних вищевказаних товарних позицій за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 станом на 31.03.2024 року мало на обліку залишки ТМЦ у загальній сумі 25 843 600 грн. Таким чином, за сукупністю об`єктивних ознак - відсутність проведення інвентаризації залишків товарів в присутності посадових контролюючого органу, відсутність інформації щодо послуг з відповідального зберігання, відсутність інформації про матеріально - відповідальних осіб, відсутність розумної економічної доцільності (причини) довготривалого накопичення залишків товарів різних товарних позицій (сільськогосподарська продукція, добрива, цукор, моторні оливи тощо) - неможливо підтвердити фактичну наявність товарних залишків на загальну суму обсягу 25 843 600 грн., ПДВ 5 168 720 грн.
За висновками контролюючого органу, у зв`язку з неможливістю встановити фактичну наявність товарно-матеріальних цінностей на кінець перевіряємого періоду, тим що позивачем не підтверджено залишки товарно-матеріальних цінностей на суму 25 843 600 грн., ПДВ 5 168 720 грн, ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА” “СЕМТОК” в порушення п.189.1 ст.189, пп. г п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України внаслідок не нарахування податкових зобов`язань ТОВ “НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА” “СЕМТОК” знижено показник у рядку 4.1 (колонка Б) та, як слідство, показник 9 (колонка Б) Декларації з ПДВ за березень 2024 року на загальну суму 5 168 720 грн.
Перевіривши висновки контролюючого органу, на підставі яких було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, та матеріали справи, суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до вимог п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: 
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст. 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 196.1.7 п. 196.1 ст. 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; 
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 ст. 197 цього Кодексу); 
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 цього Кодексу). 
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/ послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначається Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142, яке застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства).
Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка (п. 5 Положення).
Як вбачається з акту перевірки контролюючий орган встановив порушення п. 187.1 ст. 187, п.п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198, п. 201.1 ст. 200 ПК України через неможливість проведення інвентаризації залишків товарів в присутності посадових осіб контролюючого органу та підтвердження фактичної наявності товарних залишків. 
Відповідно до норм пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.
Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Положення № 879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.
Пунктом 7 розділу І Положення № 879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема:
- перед складанням річної фінансової звітності в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу, з урахуванням особливостей проведення інвентаризації і в строки, визначені пунктом 10 цього розділу;
- на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.
За приписами пункту 1 розділу II Положення № 879 для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.
У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником інвентаризації, про що має направити такому платнику належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації. В свою чергу, платник, який отримав вимогу про проведення інвентаризації, зобов`язаний провести таку інвентаризацію. При цьому посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації. Водночас така присутність не є обов`язковою.
Направляючи справу № 520/23732/24 на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів Касаційної інстанції в постанові від 29.01.2026 року дійшла висновку про те, що надання платником фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих ним показників податкового обліку. Обов`язок платника зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною 5 ст. 353 КАС України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Приписами п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.6 п. 44.6 ПК України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Обґрунтовуючи свою правову позицію представник позивача послався на те, що контролюючим органом не вимагалося від позивача проведення інвентаризацій у ході проведення перевірки. У зв`язку із чим у платника податків і не виникало обов`язку щодо підтвердження залишків товарно-матеріальних цінностей на суму 25 843 600 грн., ПДВ 5 168 720 грн, за відсутності відомостей щодо висування контролюючим вимог до позивача щодо проведення інвентаризації таких залишків.
Однак, суд, з урахуванням вищевказаної позиції суддів Касаційної інстанції, не може погодитися із вказаними правовими висновками представника позивача з огляду, по-перше, на те, що з листа Головного управління ДПС у Харківській області від 18.04.2024 вбачається, що ГУ ДПС у Харківській області при проведенні перевірки витребовувало в позивача, зокрема, відомості проведених інвентаризацій, які б могли встановити та підтвердити фактичну наявність залишків товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 25 843 600,00 грн. При цьому факт ненадання таких документів підтверджується наявним у матеріалах справи актом від 03 червня 2024 року № 5191/20-40-07-13-05/43263979.
А по-друге, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання своїх обов`язків, передбачених п. 85.2 статті 85 ПК України, згідно яких платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, враховуючи ту обставину, що такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Надані представником позивача копії договорів про оренду складських приміщень № С-0207 від 02.07.2020 року, № 1/07/20 від 01.07.2020 року, № 09/09/20-1 від 09.09.2020 року не спростовують висновків щодо відсутності доказів на підтвердження фактичної наявності залишків товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 25 843 600,00 грн.
Також, суд вважає за необхідним додатково зазначити, що Верховний Суд вже неодноразово аналізував положення статей 44, 85 Податкового кодексу України у їх взаємозв`язку і сформовані ним підходи щодо застосування означених норм податкового законодавства є усталеними.
Зокрема у постановах від 29.05.2020 у справі № 826/27811/15, від 06.08.2019 у справі № 160/8441/18, від 31.01.2020 у справі №826/15328/18, від 03.10.2023 у справі №420/534/20 Верховний Суд сформулював висновок, що надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Доказів, які б могли встановити та підтвердити фактичну наявність залишків товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 25 843 600,00 грн. та не неврахування їх контролюючим органом позивачем надано не було ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду справи.
Отже, висновки контролюючого органу про те, що позивачем не підтверджено залишки товарно-матеріальних цінностей на суму 25 843 600 грн., ПДВ 5 168 720 грн, а також висновки контролюючого органу про неможливість встановлення таких відомостей, є обґрунтованими та позивачем не спростованими.
При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим доводам, факторам та обставинам, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1,2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, на підставі наявних доказів.
За викладених обставин, судом встановлено правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.08.2024 № 00440500713.
Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням вимог 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Семток" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст рішення проголошено та підписано 07.09.2026 року.

Суддя   Ольга Горшкова