Справа № 932/9504/26 
Провадження № 3/932/2440/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Міросєді А.І., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП, –
в с т а н о в и в:
На розгляд Шевченківського районного суду міста Дніпра після направлення на дооформлення надійшов з ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровської області протокол серії ВАД №955999 від 17.07.2026 відносно ОСОБА_1 , згідно якого 17 липня 2026 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , ухиляючись від виконання покладених обов`язків по догляду за дитиною не створила належних умов для життя, розвитку і навчання по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2011 р.н., а саме: бруд, кімнати захаращені обшуком, затхлий запах, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП.
Постановою судді від 28.07.2026 вказаний протокол було направлено до органу, з якого він надійшов, для його належного оформлення. Підставою повернення протоколу стало невиконання вимог ст.256 КУпАП, під час складання протоколу, а саме: у протоколі не зазначено конкретну норму закону, якій дії особи суперечать.
Вказані недоліки протоколу при повторному направленні до суду були усунуті. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки на номер телефону, зазначений в протоколі, за допомогою «АСДС Д-3». Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надала.
Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. 
Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останнього.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських/опікунських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Такі обов`язки визначені ст.150 СК України, перелік яких є вичерпним, та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства».
Як вбачається зі змісту протоколу серії ВАД №955999 від 17.07.2026, в вину ОСОБА_1 ставиться ухилення від виконання покладених на неї обов`язків по догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , 2011 р.н., що полягало в не створенні належних умов для життя, розвитку і навчання, що виразилося у порушенні ст. 150 Сімейного кодексу України, чим вчинила адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно з ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №955999 від 17.07.2026; рапортом старшого інспектора СЮП ВП ДРУП №4 ГУНП в Дніпропетровській області, в якому зазначається, що 17.07.2026 інспекторами СЮП ВП ДРУП №1 здійснено вихід за адресою: м. Дніпро, ж/м Тополя-3, 1/1/13 до родини, яка опинилась в складних життєвих обставинах; фотознімками з умовами проживання у квартирі та копією свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_2 .
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими і підстав ставити під сумнів їх достовірність у суду немає.
Дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, при визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, враховуючи особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю можливим накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП.
На підставі ст. 40-1 КУпАП ОСОБА_1 , як особа, на яку накладається адміністративне стягнення, також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, 283, 284, ч. 2 ст. 184 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесяти гривень).
Штраф слід перерахувати на рахунок № UA948999980313000106000004569, отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Дніпровський район/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, (призначення платежу – адміністративний штраф у справі №932/9504/26, протокол серії ВАД №955999 від 17.07.2026).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., який слід перерахувати на наступні реквізити: номер рахунку (IBAN) UA908999980313111256000026001, код отримувача ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕПА), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра. 

Суддя