Справа № 127/13277/26
Провадження № 2/127/3750/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №6599493 від 06.09.2025 та за договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 у загальній сумі 29877,15 грн.
Свої вимоги мотивувало тим, що 06.09.2025 року між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір надання коштів у кредит №6599493, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів (з 06.09.2025 року по 31.08.2026 року) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 862,50 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 250,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 781587), що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ, отримавши від «oshadbank» за згодою ОСОБА_1 персональні дані останнього, в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори. 
Позивач на виконання умов договору надання коштів у кредит №6599493 від 06.09.2025 року надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн за посередництвом ТОВ «Європейська платіжна система». Довідка ТОВ «Європейська платіжна система» №КД-000042081 від 03.03.2026 підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020 року, укладеного між ТОВ «Європейська платіжна система» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 06.09.2025 року, сума 5 000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу 2bcdf96b-34dc-4555-bcf8-b87128674079. 
Крім того, 26.09.2025 року між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір надання коштів у кредит №45558182, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3500,00 грн строком на 30 днів (з 26.09.2025 року по 25.10.2025 року) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,233%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 16,00% від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 560,00 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00 % пені на залишок на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 58385), що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ, отримавши від «oshadbank» за згодою ОСОБА_1 персональні дані останнього, в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори. 
Позивач на виконання умов договору надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3500,00 грн за посередництвом ТОВ «Європейська платіжна система». Довідка ТОВ «Європейська платіжна система» №КД-000045597 від 06.03.2026 підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020 року, укладеного між ТОВ «Європейська платіжна система» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 26.09.2025 року, сума 3500,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу №b5a77554-c4c7-4a01-8052-c6e6efa67dbd.
25.02.2026 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №25/02/26, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі й до відповідача за вказаними вище кредитними договорами. 
Відповідно до Реєстру прав вимог №1 від 25.02.2026 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача:
- за договором надання коштів у кредит №6599493 від 06.09.2025 року у сумі 18572,50 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4322,50 грн - сума заборгованості по процентам, 9250,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою;
- за договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року у сумі 11304,65 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 244,65 грн - сума заборгованості по процентам, 560,00 грн - сума заборгованості за комісією, 7000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Позивач зазначає, що вказана сума заборгованості за кредитними договорами не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. 
Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за кредитними договорами, а саме: за договором надання коштів у кредит №6599493 від 06.09.2025 року у сумі 18572,50 грн, за договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року у сумі 11304,65 грн, що в загальному розмірі становить 29877,15 грн, а також судових витрат.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано докази.
17.06.2026 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Івашковська А.О. через «Електронний суд» надіслала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 визнає розмір суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3500,00 грн та 5000,00 грн, однак не визнає пред`явлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами, заборгованості за комісією, судового збору та витрат на правничу допомогу, заперечує проти задоволення цього позову, та вважає, що цей позов є не обґрунтований та не може бути задоволений в повному обсязі. Заперечення обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Крім того, відповідач вказує, що не був повідомлений про укладення договорів про відступлення прав вимоги між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет». Також відповідач зауважив, що на момент подання даної заяви в Україні діє період воєнного стану, при цьому згідно положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України боржник звільняється від відповідальності у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що він є учасником бойових дій та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Зважаючи на вищевикладене, відповідач просив відмовити в частині стягнення заборгованості за процентами, комісією, а також стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу.
У свою чергу, представник позивача 23.06.2026 подав відповідь на відзив, у якій останній зауважив, що із наданих представником відповідача доказів не можливо встановити період проходження військової служби, зокрема в період нарахування процентів, а також не можливо встановити чи мобілізований відповідач, чи проходить військову службу за контрактом, а тому доводи сторони відповідача щодо нарахування процентів на час проходження військової служби не заслуговують на увагу. Також позивач посилається на постанову Верховного Суду, відповідно до якої боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. При цьому, доказів визнання договору факторингу недійсним або ж виконання відповідачем своїх зобов`язань перед первісним чи попереднім кредитором матеріали справи не містять. 
Окрім того, 23.06.2026 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №45558182 у розмірі 4304,65 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 244,65 грн - заборгованість за процентами, 560,00 грн - заборгованість за комісією; а також за Договором позики №6599493 у розмірі 8572,50 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 3572,50 грн - заборгованість за процентами.
Щодо заяви про зменшення позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як слідує з матеріалів справи провадження у справі відкрите 11.05.2026 року та позивач мав право протягом 30 днів з дня відкриття провадження подати заяву про зменшення позовних вимог, однак таку заяву повторно 23.06.2026 року. Тобто вказана заява подана по закінченню строків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на викладе, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог.
Своїм право на подання заперечень відповідач не скористався.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).
Загальні правила щодо форми договору визначено в ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України.
Судом установлено, що 06 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії (надійний) №6599493 із використанням веб-сайту на сайті https://clickcredit.ua.
Як слідує з матеріалів справи вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на вказану позичальником електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатора відповідача, а саме 781587, який є безпосереднім підписом відповідача.
Ідентифікація відповідача проходила за допомогою системи BankID про що свідчить довідка про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на електронну пошту, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.
Отже, суд, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов висновку про доведення укладення кредитного договору між його сторонами договору. При цьому суд звертає увагу, що і відповідач не заперечує укладення цього договору.
Відповідно до умов договору кредитної лінії (надійний) №6599493 від 06.09.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти у розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника із використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Строк позики - 360 днів, тобто з 06.09.2025 року по 31.08.2026 року. Тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Процентна ставка фіксована в розмірі 0,95% в день. Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 862,50 грн. Розмір першого обов`язкового платежу 2287,50 грн. Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11. Дата сплати першого обов`язкового платежу 05.10.2025 року. Розмір мінімального обов`язкового платежу (сплата процентів у строк сплати процентів, визначений в п.п.2.2.4 п.2.2 договору) розраховується за формулою: основна сума боргу (сума кредиту) х процентна ставка за один день користування х кількість днів користування у періоді, що становить 30 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується, що розмір першого обов`язкового платежу та мінімального обов`язкового платежу може змінитись в сторону зменшення у випадку дострокового погашення позичальником частини основної суми боргу. Зниження позичальнику процентної ставки, внаслідок застосування умов програми лояльності, можливе на період з дати надання кредиту, визначеної в колонці 1 таблиці п. 2.2. договору, до дати сплати першого обов`язкового платежу, визначеної п.п. 2.2.5. п. 2.2. договору, про що позичальника буде повідомлено в Особистому кабінеті. Сторони погодили, що зміна розміру мінімального обов`язкового платежу та першого обов`язкового платежу на підставах, визначених у цьому пункті договору, не призводить до необхідності укладання між сторонами додаткової угоди до цього Договору. Розмір першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу може бути змінено у випадку збільшення основної суми боргу (суми кредиту) в порядку та на умовах, визначених договором, а також відповідно до п. 6.10 договору. Орієнтована загальна вартість кредиту 22962,50 грн. Неустойка 250,00 грн в день.
Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (п. 2.1.1 договору).
Відповідно до п. 2.3 - 2.3.1 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194,73%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. договору та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, а також на припущенні, що позичальник не буде здійснювати дострокового виконання умов договору, не буде збільшувати суму кредиту та не буде допускати порушення умов договору. Денна процентна ставка/день 0,998%.
Умовами договору не передбачено наявність у позичальника права ініціювати укладення додаткових угод для продовження строку кредитування (п. 2.4 договору).
Згідно з п. 2.5 договору, максимальний кредитний ліміт, доступний для позичальника відповідно до умов цього договору, становить 5000,00 грн. Даний ліміт є максимальною сумою коштів, яку кредитодавець може надати позичальнику в рамках цього договору на умовах повернення, сплати процентів, комісій за надання кредиту та інших передбачених договором платежів. Позичальник має право використовувати кошти в межах встановленого кредитного ліміту протягом строку дії договору.
Пункти 2.8, 2.9 договору передбачають, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором. В дату повернення кредиту позичальник має повернути кредитодавцю останній мінімальний обов`язковий платіж в який входить сума отриманого кредиту, вказана в п.п. 2.2.1 п. 2.2. договору, та фактично нараховані проценти. У випадку користування позичальником кредитом впродовж усього строку кредитування, визначеного в п.п. 2.2.2 п. 2.2. договору без допущення порушення умов договору, сума до сплати позичальником в дату повернення кредиту становить 22962,50 грн.
Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору кредитної лінії (надійний) №6599493 від 06.09.2025 року.
Крім того, 26.09.2025 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та  ОСОБА_1 був укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 із використанням веб-сайту https://mycredit.ua.
Як слідує з матеріалів справи вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на вказану позичальником електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатора відповідача, а саме 58385, який є безпосереднім підписом відповідача.
Також, ідентифікаційна частина договору в розділі «Позичальник» містить ідентифікуючі дані ОСОБА_1 та номер електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 . 
Дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення укладення кредитного договору між його сторонами договору. При цьому суд звертає увагу, що і відповідач не заперечує укладення цього договору.
Відповідно до умов договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 від 26.09.2025 року, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти у розмірі 3500,00 грн шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника із використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Строк кредитування/строк договору - 30 днів, тобто з 26.09.2025 року по 25.10.2025 року. Вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов договору - надання коштів у кредит. Тип кредиту - кредит. Процентна ставка фіксована в розмірі 0,233% в день. Комісія за надання кредиту - 16,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 560,00 грн. Денна процентна ставка -0,766% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1252,45%. Орієнтована загальна вартість кредиту 4304,65 грн. Загальні витрати за кредитом 804,65 грн. Пеня- 4,00% в день.
Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (п. 2.1.1 Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 від 26.09.2025 року).
Відповідно до п. 2.3-2.4 Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 від 26.09.2025 року, параметри, порядок і графік повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту визначено в додатку № 1 до цього договору. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою, а також за додатковими та/або супутніми послугами кредитодавця чи третіх осіб, що надаються під час укладення договору (якщо такі передбачені умовами договору), залишаються незмінними. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Зазначена у договорі процентна ставка може бути змінена виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Ставка комісії за надання кредиту не може бути збільшена кредитодавцем в односторонньому порядку. Кредитодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника(за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.
Згідно з п. 6.1-6.3 Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 від 26.09.2025 року, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором. За надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п. 2.2. договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту визначений п.п. 2.2.4. п. 2.2. договору. Позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого кредиту, сплатити проценти в строк, визначений договором та комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом. За умовами укладеного договору у позичальника відсутня необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту.
Пункти 10.5 та 10.7 Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 від 26.09.2025 року, передбачають, що за порушення кредитодавцем строків надання позичальнику кредиту, визначених договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу. Якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2. Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування кредитом (його частиною) понад встановлений договором строк, у випадку невиконання позичальником умов договору, кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2. договору з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 від 26.09.2025 року.
TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором кредитної лінії (надійний) №6599493 від 06.09.2025 року та за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45558182 від 26.09.2025 року виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у сумі 5000,00 грн відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідками ТОВ «Європейська платіжна система» №КД-000042081 від 03.03.2026 року та №КД-000045597 від 06.03.2026 року.
Вказані обставини також підтверджуються наданими на виконання ухвали суду від 11.05.2026 року виписками по банківському рахунку ОСОБА_1 , до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , за період з 06.09.2025 по 09.09.2025 та з 26.09.2025 по 29.09.2025.
Вказані докази є достатніми та свідчать про належне виконання TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своїх зобов`язань за договорами щодо надання кредитних коштів відповідачу. Факт отримання коштів за спірним кредитним договором відповідач не заперечує. 25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №25/02/26, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінпром Маркет» права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрах.
Відповідно до п.2.1.3 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимоги в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін у порядку, визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
25 лютого 2026 року сторони договору факторингу підписали та скріпили своїми печатками реєстр прав вимоги №1 відповідно до якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії (надійний) №6599493 від 06.09.2025 року у сумі 18572,50 грн та за Договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року у сумі 11304,65 грн.
Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідач зазначає, що позивач не повідомив його письмово про відступлення права вимоги, що, на його думку, свідчить про обмеження прав споживача, нікчемність умов спірного договору, а також про відсутність у відповідача обов`язку перед позивачем щодо сплати коштів. Судом під час дослідження наданих позивачем доказів встановлено, що матеріали справи дійсно не містять доказів письмового повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Слід також зазначити, що саме по собі відступлення права вимоги не змінює змісту зобов`язання боржника та не припиняє його обов`язку щодо повернення кредитних коштів. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не свідчить про нікчемність договору відступлення права вимоги та не порушує прав боржника, оскільки законодавством передбачені наслідки такого неповідомлення, які полягають виключно у можливості належного виконання зобов`язання первісному кредитору. Водночас відповідач не надав доказів виконання грошового зобов`язання первісному кредитору після відступлення права вимоги, що виключає можливість застосування відповідних правових наслідків.
З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про відступлення права вимоги, на що посилається відповідач, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Отже до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими судом доказами.
Позичальник неналежно виконує умови кредитного договору.
Згідно розрахунку суми заборгованості загальна сума боргу становить 29877,15 грн, з яких: 
- за договором надання коштів у кредит №6599493 від 06.09.2025 року у сумі 18572,50 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4322,50 грн - сума заборгованості по процентам, 9250,00 грн - сума заборгованості за неустойкою;
- за договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року у сумі 11304,65 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 244,65 грн - сума заборгованості по процентам, 560,00 грн - сума заборгованості за комісією, 7000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою.
Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), відсотки нараховані в межах строку користування.
Разом з тим, визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача неустойку, яка за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню статті 549 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Беручи до уваги, що заборгованість у виді неустойки в розмірі 9250,00 грн за договором надання коштів у кредит №6599493 від 06.09.2025, а також 7000,00 грн за договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за цими кредитними договорами задоволенню не підлягає.
Щодо посиланням відповідача на наявність у нього статусу військовослужбовця та поширення на нього гарантій, передбачених частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей; 4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України (частина 1 статті 3 Закону № 2011-XII).
Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Так, ст. 1-2 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Водночас перелік пільг, які надаються військовослужбовцям та членам їх сімей, визначає ст. 14 Закону №2011-XII.
Так, відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII, зі змінами та доповненнями, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Так, підставами для отримання пільг військовослужбовцями під час дії особливого періоду є:
1. Для військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - довідка за формами 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року №124 (далі - Інструкція) та витяг із наказу або довідка про призов військовозобов`язаного або резервіста на військову службу за призовом від час мобілізації, на особливий період, видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше - військовим комісаріатом), військовою частиною, органом військового управління, військовим навчальним закладом, установою та організацією Збройних сил України.
2. Для військовослужбовців, які проходять військову службу всіх видів, передбачених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (крім осіб, зазначених в пункті 1 цього листа), які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - довідки за формами 5 або 6 Інструкції та довідка за формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій 4 та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.
Таким чином, військовослужбовці, які надали вищезазначені документи, мають право на пільги, визначені п. 15 ст. 14 Закону №2011-XII.
Отже, в даному випадку відповідач мав повідомити кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги.
На підтвердження своїх доводів відповідачем подано до суду копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.10.2017 згідно якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Разом із тим, надані відповідачем документи не містять відомостей про проходження військової служби у період користування кредитними коштами та відповідно нарахування процентів за кредитними договорами.
Таким чином, підстави для застосування частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в даному випадку відсутні.
Суд враховує, що звільнення від нарахування процентів є спеціальною пільгою, яка має виключний характер, а тому її застосування потребує належного доведення наявності усіх передбачених законом підстав.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Саме на відповідача покладається обов`язок довести факт поширення на нього відповідної законодавчої гарантії у спірний період. Натомість у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач на момент нарахування процентів мав статус військово службовця або що кредитор був повідомлений про наявність у відповідача підстав для застосування відповідної пільги.
Суд бере до уваги, що механізм реалізації зазначеної гарантії передбачає активну поведінку позичальника.
Однак матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до кредитора з вимогою застосувати гарантії, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував проценти та комісії за користування кредитом відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 13627,15 грн, з яких:
- за договором надання коштів у кредит №6599493 від 06.09.2025 року у сумі 9322,50 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4322,50 грн - сума заборгованості по процентам;
- за договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року у сумі 4304,65 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 244,65 грн - сума заборгованості по процентам, 560,00 грн - сума заборгованості за комісією.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача.
Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1214,34 грн судового збору (пропорційно розміру задоволених вимог з урахуванням їх зменшення та понижуючого коефіцієнта).
Щодо витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статей 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем в підтвердження своїх витрат надано: договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, витяг з акту №11ФП приймання-передачі надання правничої допомоги за договором №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, платіжна інструкція кредитного переказу коштів №579946020.1 від 25.03.2026 на суму 207000,00 грн, ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1287257 від 03 вересня 2025 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03 квітня 2018 року, виданого на ім`я Ткаченко Ю.О.
З п.1.1 договору слідує, що правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за якими належить клієнту у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у справах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості в судовому порядку.
У п. 4.1 договору зазначено, що за надання правничної допомоги у відповідності до положень даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду у нижчезазначеному розмірі, а саме: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналізу судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначених справах для формування позовної заяви у розмірі 500,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); підготовка /складання позовної заява до боржника за договором позики/кредитом у малозначній справі - 4000,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); підготовка /складання відповіді на відзив на позовну заяву у малозначній справі - 2000,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); підготовка направлення/подача апеляційної скарги на рішення місцевого суду, яке постановлене у малозначній справі - 3000,00 грн за одну апеляційну скаргу (спрощене позовне провадження/малозначна справа).
Витяг з акту №11ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 16.03.2025 року за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2-25 року щодо боржника ОСОБА_1 містить перелік наданих послуг, а саме: вивчення наданих у клієнта документів, проведення їх аналізу, вивчення правової позиції/аналізу судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначених справах для формування позовної заяви у розмірі 500,00 грн; підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів клієнта в суді (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта, представляє інтереси як представник клієнта в суді) у розмірі 4000,00 грн.
Оплата послуг з надання правничої допомоги підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №579946020.1 від 25.03.2026 року.
Надаючи оцінку наданим доказам та враховуючи заперечення відповідача, суд зважає, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а формування позиції та підготовка матеріалів не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, результат розгляду справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість у розмірі 13627,15 грн (тринадцять тисяч шістсот двадцять сім гривень п`ятнадцять копійок), з яких:
- заборгованість за договором надання коштів у кредит №6599493 від 06.09.2025 року у розмірі 9322,50 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4322,50 грн - сума заборгованість по процентам;
- заборгованість за договором надання коштів у кредит №45558182 від 26.09.2025 року у розмірі 4304,65 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 244,65 грн - заборгованість по процентам, 560,00 грн - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 1214,34 грн (одна тисяча двісті чотирнадцять гривень тридцять чотири копійки) судового збору та 2000,00 грн (дві тисячі гривень) витрат на професійну правову допомогу.
В решті вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя         Шаміна Юлія Анатоліївна