УХВАЛА
20 липня 2026 року
м. Київ
справа № 442/6545/22
провадження № 61-9389ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 червня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації 1/2 частки спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , 
в якому просила суд: 
- стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частки: автомобіля марки 
«AUDI А 6», що становить - 369 347,50 грн, автомобіля марки TОYOTA модель LAND CRUISER 100, що становить 283 831,50 грн, мисливської нарізної гвинтівки Savage Mark II FV XP, що становить 9 371,50 грн, мисливського нарізного карабіну Blaser R8 Profesional IC, що становить 63 825,00 грн, мисливського нарізного карабіну Remington 700 ADL TACT FDE, що становить 14 893,00 грн, пристрою для відстрілу патронів ФОРТ-12 РМ, що становить 8 942,50 грн; 
- поділити майно подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки автомобіля марки AUDI.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 
2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя 
в сумі 59 531,85 грн. У решті позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя 
в сумі 433 172,50 грн. У решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 липня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Т. В., задоволено частково. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації 1/2 частки зі спільного майна подружжя (автомобіля «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, автомобіля «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , мисливської нарізної гвинтівки «Savage Mark II FV XP», мисливського нарізного карабіна «Remington 700 ADL TACT FDE», пристрою для відстрілу патронів «ФОРТ-12 РМ») скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В іншій частині постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року залишено без змін (провадження № 61-9377св24). 
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 червня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року у частині розміру стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації частини вартості спільного майна подружжя змінено. Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частки спільного майна подружжя, а саме: автомобіля «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, автомобіля «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , мисливської нарізної гвинтівки «Savage Mark II FV XP», мисливського нарізного карабіна «Remington 700 ADL TACT FDE», пристрою для відстрілу патронів 
«ФОРТ-12 РМ» у розмірі 373 825,60 грн.
09 липня 2026 року  ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 червня 2026 року. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
1. У змісті касаційної скарги заявник заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до вимог статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження не пропущено, а тому підстав для його поновлення немає. 
2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки 
у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
У клопотанні, викладеному у змісті касаційної скарги, заявник просить звільнити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, за подання касаційної скарги, посилається на пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а саме, в зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність 
у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.
Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.
Згідно із статтею 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
Вирішуючи клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не 
є безумовними підставами для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану, зокрема даних на підтвердження наявності/відсутності рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо, який перешкоджає заявникові виконати вимоги законодавства щодо оплати судового збору за подання касаційної скарги.
Таким чином, у задоволенні клопотання заявника про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні 
до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 481,00 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12 405,00 грн).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, що підлягав сплаті за перегляд судових рішень, так як некоректно сформована прохальна частина касаційної скарги, про що зазначено далі. 
Таким чином, заявником необхідно сплатити судовий збір з урахуванням прохальної частини касаційної скарги, яку слід уточнити.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
3. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження також з огляду на наступне.
Заявник у прохальній частині касаційної скарги просить оскаржувану постанову апеляційного суду у частині підрахунку 1/2 вартості автомобіля «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, що в розукомплектованому вигляді у сумі 113 574,21 грн скасувати, оскаржуване рішення районного суду 
у частині компенсації 1/2 частки спільного майна скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, а саме: грошову компенсацію 1/2 частки: автомобіля марки «AUDI А 6», що становить - 
369 347,50 грн, автомобіля марки TОYOTA модель LAND CRUISER 100, що становить 283 831,50 грн, мисливської нарізної гвинтівки Savage Mark II FV XP, що становить 9 371,50 грн, мисливського нарізного карабіну Blaser R8 Profesional IC, що становить 63 825,00 грн, мисливського нарізного карабіну Remington 700 ADL TACT FDE, що становить 14 893,00 грн, пристрою для відстрілу патронів ФОРТ-12 РМ, що становить 8 942,50 грн. Не брати до уваги позовну вимогу про поділ майна подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки автомобіля марки AUDI 1989 року випуску.
Касаційна скарга містить взаємовиключні вимоги прохальної частини, зокрема, не зрозумілим є чи судові рішення оскаржуються повністю, чи у відповідній частині.
Більше того, у нормах ЦПК України немає такого поняття процесуальної дії як: «Не брати до уваги позовну вимогу…». Заявнику слід уточнити: це є відмовою від таких позовних вимог чи інша процесуальні дія, передбачена нормами ЦПК України. 
Таким чином сформульована прохальна частина касаційної скарги не у повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним статтею 409 ЦПК України. 
Таким чином, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом 
статті 409 ЦПК України, правильно зазначити, в якій саме частині оскаржуються судові рішення та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи й відповідно сплатити судовий збір. 
4. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду у зв`язку з тим, що до касаційної скарги не додано копій скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. 
У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Таким чином, заявнику необхідно надати суду копію уточненої редакції касаційної скарги для іншого учасника справи - ОСОБА_2 . 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового зборуза подання касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 червня 2026 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник