Справа № 936/610/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду від 20 травня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Воловецького районного суду від 20 травня 2026 року гр.  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до постанови, - 27 квітня 2026 року о 22 год. 53 хв. в с. Н. Ворота, автодорога "Нижні Ворота-Воловець-Міжгіря", 2 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Honda Accord", р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Драгер". Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Апелянт зазначає, що факт зупинки автомобіля, а від так і факт керування ним не доведений. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами на може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні того чи іншого правопорушення.

У судове засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, а справа призначалася до розгляду щонайменше тричі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, враховуючи повторну неявку до суду, з метою недопущення затягування часу вирішення справи та можливості уникнення адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу, - 27 квітня 2026 року о 22 год. 53 хв. в с. Н. Ворота, автодорога "Нижні Ворота-Воловець-Міжгіря", 2 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Honda Accord", р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Драгер". Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у справі доказах, а саме досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 651650 від 27.04.2026 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- роздруківку тестування на алкоголю за допомогою приладу Драгер Alcotest 6820, результат тесту 1, 98 % проміле;
- копію постанови серії ЕНА № 7098905 від 27.04.2026 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за не увімкнення покажчика повороту при паркуванні та за керування автомобілем без посвідчення водія та реєстраційних документів;
- пояснення ОСОБА_1 про факт вживання алкоголю та керування автомобілем;
- рапорт поліцейського Дмитра Фізер про зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння;
- відеозапис події на боді-камеру поліцейських.

Вищенаведені докази є належними й допустимими, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису події правопорушення слідує, що ОСОБА_1 визнає факт керування автомобілем, а також факт вживання алкоголю. Просить не складати адміністративні матеріали. Погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду – 1, 98 % проміле. Їхати для огляду в лікарню відмовився.

Наявний відеозапис події правопорушення дає повне уявлення про подію, підстав сумніватися у його достовірності не має.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав, що з складеним протоколом «згідний». У поясненнях, наданих на окремому аркуші ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем, а також факт вживання алкоголю.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Огляд на стан сп`яніння проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, процедура огляду, а також його результати зафіксовані на боді-камеру поліцейського.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом події правопорушення, а також його поясненнями, наданими на окремому аркуші (а.с.9-10). Дії працівників поліції щодо можливої незаконної зупинки транспортного засобу апелянт не оскаржував.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина є повністю доведена, сумнівів з цього приводу немає. Факт керування автомобілем у стані сп`яніння (1,98 проміле) підтверджуються зібраними у справі доказами, у тому числі відеозаписом події правопорушення.

За цих обставин постанова судді місцевого суду є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має. 

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.

Постанову судді Воловецького районного суду від 20 травня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 – залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.