П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 564/747/26
Провадження № 22-ц/4815/1267/26

Головуючий у Костопільському районному суді 
Рівненської області: суддя Цвіркун О.С.
Ухвалу суду першої інстанції 
(скороченим текстом) постановлено:
о 12 год. 21 хв. 23 квітня 2026 року у 
м. Костопіль Рівненського району Рівненської області
Повний текст ухвали складено: 27 квітня 2026 року.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: представника ОСОБА_1 – адвоката Ковалевича Станіслава Павловича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ковалевича Станіслава Павловича на ухвалу Костопільского районного суду Рівненської області від 23 квітня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, 
в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року в суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Мотивуючи вимоги, позивачем вказувалося, що сторони у справі проживали однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі протягом часу із 01 листопада 2003 року по 17 жовтня 2023 року. Під час шлюбу, 06 листопада 2007 року, вони набули частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером 5623410100:03:007:0582 по АДРЕСА_2 . 
Тому просив визнати 59/100 спірного житлового будинку і спірну земельну ділянку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ним право власності на 295/1000 (0, 295) частин житлового будинку АДРЕСА_1 і частину земельної ділянки з кадастровим номером 5623410100:03:007:0582. 
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2026 року провадження у справі закрито.
У поданій через свого представника – адвоката Ковалевича С.П. апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, що полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Обґрунтовуючи її, зазначалося про свою незгоду із висновками суду про відмінність адреси спірного житла – у рішенні Костопільського районного суду від 10 квітня 2025 року у справі №564/4525/24 вказано квартиру АДРЕСА_3 , тоді як у цій справі предметом спору є житло у АДРЕСА_1 . Це свідчить про різний обсяг або характеристику об`єкта спору, що виключає можливість застосування пункту 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Крім того, у попередній справі розглянуто вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину майна. У цій справі заявлено вимоги про поділ майна подружжя і визначення конкретної частки у розмірі 295/1000, тобто фактичне припинення режиму спільної сумісної власності.
Отже, предмет спору є відмінним, адже у справі №564/4525/24 встановлювався правовий режим майна, а у цій справі здійснюється його поділ та визначення конкретної частки.
Також застосовано і різний спосіб захисту порушеного права – визнання права власності та поділ майна подружжя.
Тобто спори не є тотожними.
Звертає увагу, що його переконання узгоджуються із висновками Верховного Суду, які висловлені у постановах від 04 вересня 2024 року у справі №170/499/23, від 20 лютого 2023 року у справі №380/10330/21, від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17.
У поданому відзиві представник ОСОБА_2 – адвокат Больбіна С.С., вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
До початку судового засідання, 21 липня 2026 року, представником ОСОБА_2 – адвокат Больбіною С.С. подано клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на перебування на лікарняному, тоді як її довіритель знаходиться за кордоном, тобто не може самостійно з`явитися до апеляційного суду.
Між тим, клопотання до задоволення не підлягає.
Так, відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належно повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тобто процесуальним законом надано право розглядати справу за відсутності сторін, які належно повідомлені про розгляд справи, незалежно від причин їх неявки.
При цьому враховується, що відповідач та ї їпредставник належно повідомлені про день, час та місце розгляду справи, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не подавали.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18).
Оскільки не встановлено неможливості розгляду справи за відсутності представника ОСОБА_2 , вона реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (ст. 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи за відсутності адвоката Больбіної С.С. не свідчить про порушення норм процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Згідно зі ст.ст. 263, 367 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що підстави позову, сторони у справах та предмети спору у справі №564/747/26 і у справі №564/4525/24 є тотожними.
Так, у цій справі ОСОБА_1  просить суд визнати 59/100 житлового будинку, який знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , та складається з: А-1 житловий будинок, а – прибудова, А-2-житлова добудова, а- вх. Сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д –гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, колодязь, №1-огорожа, №2-ворота, загальною площею 139 м2, житлова площа 75,5 м2, та земельну ділянку з кадастровим номером 5623410100:03:007:0582, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 295/1000 (0,295) частин будинку який знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , та складається з: А-1 житловий будинок, а – прибудова, А-2-житлова добудова, а- вх. Сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д – гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, колодязь, №1-огорожа, №2-ворота, загальною площею 139 м2, житлова площа 75,5 м2, та частини земельної ділянки з кадастровим номером 5623410100:03:007:0582, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 .
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2025 року у справі №№564/4525/24, що набрало законної сили 20 травня 2025 року, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна подружжя спільною сумісною власністю. 
Визнано будинок по АДРЕСА_2 , який складається з: А-1 житловий будинок, а - прибудова, А-2-житлова добудова, а-вх.Сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д - гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, К колодязь, №1- огорожа, №2-ворота, загальною площею 139,7 м2, житлова площа 75,5 м2 та земельну ділянку (кадастровий номер 5623410100:03:007:0582), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на частини будинку, який складається з: А-1 житловий будинок, а - прибудова, А-2-житлова добудова, а-вх.сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д - гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, К колодязь, №1- огорожа, №2-ворота, загальною площею 139,7 м2, житлова площа 75,5 м2, та земельної ділянки з кадастровим номером 5623410100:03:007:0582, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Оскільки рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2025 року, що набрало законної сили 20 травня 2025 року, уже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому провадження у справі закрито.
З такими висновками погоджується колегія суддів.
З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2025 року Костопільским районним судом Рівненської області у справі №564/4525/24 ухвалено заочне рішення, яким вирішено:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна подружжя спільною сумісною власністю задовольнити.
Визнати будинок по АДРЕСА_1 , який складається з: А-1 житловий будинок, а - прибудова, А-2-житлова добудова, а-вх.сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д - гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, К колодязь, №1- огорожа, №2-ворота. Загальна площа 139,7 м2, житлова площа 75,5 м2, та земельну ділянку (кадастровий номер 5623410100:03:007:0582), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частини будинку, який складається з: А-1 житловий будинок, а - прибудова, А-2-житлова добудова, а-вх.сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д - гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, К колодязь, №1- огорожа, №2-ворота. Загальна площа 139,7 м2, житлова площа 75,5 м2, та земельної ділянки (кадастровий номер 5623410100:03:007:0582), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначене рішення набрало законної сили 20 травня 2025 року (Єдиний державний реєстр судових рішень; https://reyestr.court.gov.ua/Review/126760547).
У лютому 2026 року в суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання 59/100 житлового будинку, який знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , та складається з: А-1 житловий будинок, а – прибудова, А-2-житлова добудова, а- вх. Сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д –гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, колодязь, №1-огорожа, №2-ворота, загальною площею 139 м2, житлова площа 75,5 м2, та земельну ділянку з кадастровим номером 5623410100:03:007:0582, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також про визнання за ОСОБА_1 права власності на 295/1000 (0,295) частин будинку який знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , та складається з: А-1 житловий будинок, а – прибудова, А-2-житлова добудова, а- вх. Сходи, Б-л.кухня, б- прибудова, Д – гараж, Е-вбиральня, Л-вбиральня, колодязь, №1-огорожа, №2-ворота, загальною площею 139 м2, житлова площа 75,5 м2, та частини земельної ділянки з кадастровим номером 5623410100:03:007:0582, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 .
Приходячи до переконання про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги те, що сторони у справі №564/4525/24 і у справі №564/747/26, предмети спору та підстави позову є тотожними. 
Так, шляхом порівняльного аналізу встановлено, що спірне майно, яке було предметом спору у справі №564/4525/24 та є предметом спору у цій справі, є одним і тим самим. При цьому зауважується, що спірне майно у попередній справі знаходиться по АДРЕСА_2 , а спірне майно у цій справі - по АДРЕСА_1 і складає 59/100 від усього житлового будинку. Тобто одне і те ж саме майно фактично розташоване за однією адресою, що натомість підміняється позивачем суб`єктивними поняттями. При цьому застосовані способи захисту права у обох справах також є тими самими.
З приводу спірної земельної ділянки, то цей об`єкт права також є тим самим, що і у справі №564/4525/24. 
Щодо підстав позову, то є очевидним, що вони є тими самими у цій справі, що і у справі №564/4525/24, адже стосуються тих самих обставин з приводу набуття спільного сумісного майна подружжя та його поділу.
Згідно із пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що "за змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору".
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зроблено висновок про те, що "предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу".
У розумінні "Сучасного тлумачного словника української мови" (100 000 слів/ за заг. ред. д-ра філол. наук, проф. В.В. Дубічинського. – Х.: ВД "Школа", 2011. - С. 861) "тотожністю" є:
1. Подібність одного до одного за суттю, зовнішніми ознаками та виявом.
2. математика. Рівність, що дійсна при всіх числових значеннях літер, які входять до неї.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні процесуального питання до застосування підлягають норми права, які передбачають необхідність закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи, суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі.
Тому за наведеного не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Щодо питання про відмінність поштової адреси у спірному житловому будинку у цій справі та у справі №564/4525/24, то ця обставина є суто технічною і не породжує юридичного спору, а її можливо вирішити шляхом присвоєння виконавчим органом міського самоврядування відповідної адреси з вказівкою про квартиру АДРЕСА_3 або шляхом відповідного роз`яснення рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2025 року у справі №564/4525/24.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при її постановленні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ковалевича Станіслава Павловича залишити без задоволення, а ухвалу Костопільского районного суду Рівненської області від 23 квітня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 21 липня 2026 року.

Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: С.В.Боймиструк

С.С.Шимків