Справа № 299/3995/25

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
09.09.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю учасників судового розгляду: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника-адвокатаПродана В.Д., представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Кричфалушія І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою адвоката Продан В.Д., в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 29.07.2025 близько 22-00 год. в с. Широке, вул. Шевченка, Берегівського району Закарпатської області, 48 кв 800 м, керувала автомобілем Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення п.13.1 ПДР України не врахувала дорожню обстановку, недотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на автомобіль Вольво, д.н.з. НОМЕР_2 , причеп SCHMITZ, д.н.з.  НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Продан В.Д., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 не згодна із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що не було враховано те, що ОСОБА_1 отримала внаслідок ДТП тілесні ушкодження і її у тяжкому стані було доставлено до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП «Виноградівської РЛ» і в такому уразливому безпорадному стані, в якому вона не усвідомлювала повністю обставини, їй було нав`язливо запропоновано поліцейськими, які приїхали до лікарні, без всяких роз`яснень підписати протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що працівники поліції, які прибули на місце ДТП не дотрималися основних нормативно-правових актів, що регулюють дії поліції, не виконали вимогу Наказу МВС України від 07.11.2015 №1395 «Інструкція з оформлення матеріалів ДТП та Наказу МВС України від 16.02.2018 №111 «Порядок дій при отриманні та виконання завдання (виїзд СОГ), якщо ДТП без потерпілих оформлення здійснює патрульна поліція, а при наявності травмованих та загиблих – слідчо-оперативна група. В результаті, ОСОБА_1 подано заяву до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області про вчинення кримінального правопорушення і відповідно до якої 24.02.2026 було внесено відомості до ЄРДР за №12026071080000116 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. 
Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що не була належним чином повідомлена про дату розгляду справи, так як з 30.07. по 06.08.2025 знаходилася в лікарні, де було їй проведено операцію, після чого перебувала вдома на амбулаторному лікуванні до 26.08.2025, а після 27.08.2025 вийшла на роботу. Також зазначає, що копія постанови їй не направлялась і нею не отримувалася. Про те, що її притягнуто до адміністративної відповідальності їй стало відомо тільки в січні 2026 року після виклику в суд по цивільній справі та блокування банківських карток державною виконавчою службою. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.
До початку судового засідання від адвоката Кричфалушія І.І., в інтересах ОСОБА_2 надійшло заперечення на апеляційну скаргу адвоката Продана В.Д., в інтересах ОСОБА_1 , в яких зазначає, що жодних поважних причин пропуску строку на оскарження постанови суду від 24.09.2005, в апеляційній скарзі не наведено. Вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи та прийшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначає, що з метою встановлення істини у справі, механізму ДТП та об`єктивного визначення дій кожного з водіїв, на стадії апеляційного провадення, ним як представником потерпілого було виготовлено фототаблицю з місця ДТП та підготовлено заяву про проведення судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП, проведення якої було доручено судовому експерту Каримову В.М. Відповідно до Висновку експерта №40/06 за результатами проведеної експертизи встановлено, що при заданих вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом марки Вольво, д.н.з. НОМЕР_2 , в щепленні з причепом марки SCHMITZ, д.н.з.  НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , тобто з технічної точки зору, саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП, так як остання мала технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог ПДР України.

Просить суд, долучити до матеріалів справи як доказ – висновок експерта № 40/06 за результатами проведення судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП від 09.06.2026; у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову суду від 24.09.2025 – залишити без змін.
В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, неявка якого із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. До уваги приймається те, що у справі приймає участь його представник – адвокат Кричфалушій І.І.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника-адвокатаПродана В.Д., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, пояснення представника потерпілого  ОСОБА_2 - адвоката Кричфалушія І.І., який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та постанову суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Розглянувши клопотання адвоката Продана В.Д., в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.
Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п. 24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 29.07.2025 близько 22-00 год. в с. Широке, вул. Шевченка, Берегівського району Закарпатської області, 48 кв 800 м, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення п.13.1 ПДР України не врахувала дорожню обстановку, недотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на автомобіль Вольво, д.н.з. НОМЕР_2 , причеп SCHMITZ, д.н.з.  НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 406668 від 30.07.2025; - схемою місця ДТП від 29.07.2025, підписаною учасниками події без зауважень, та на якій безпосередньо зображено місце зіткнення транспортних засобів, напрямок руху, заміри ширини проїзної частини, також на схемі зображені транспортні засоби по відношенню до інших об`єктів, а також інші обставини дорожньої обстановки, перелік видимих пошкоджень транспортних засобів; - письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.07.2025, які підтверджені його представником – адвокатом Кричфалушій І.І. у судовому засіданні апеляційної інстанції; - рапортом поліцейського, який доповідає начальнику про ДТП, яка мала місце 29.07.2025 в с. Широке, вул. Шевченка, Берегівського району Закарпатської області, 48 кв 800 м; а також долученими до заперечення представником потерпілого фотосвітлинами з місця події від 91.07.2025 року, на якій відображено розташування на певній ділянці дороги, пошкоджених транспортних засобів та висновком експерта №40/06 за результатами проведення судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП від 09.06.2026.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 не врахувала дорожню обстановку, недотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на автомобіль Вольво, д.н.з. НОМЕР_2 , причеп SCHMITZ, д.н.з.  НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Таким чином за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, оскільки вона порушив приписи: п.13.1 ПДР – водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що і стало причиною ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Також слід зазначити, що відповідно до п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування транспортним засобом на дорозі. За належної уваги та дотримання всіх правил дорожнього руху, ОСОБА_1 повинна була вести свій автомобіль по своїй смузі руху, бути уважною до дорожньої обстановки, н відволікатися від керування своїм автомобілем, не перетинати вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, щоб не створити небезпеку іншим учасникам руху, в даному випадку автомобілю Вольво, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом SCHMITZ, д.н.з.  НОМЕР_3  не створювати йому перешкод для руху, тобто належним чином виконати вимоги п. 13.1 ПДР України, чого не зробила.
Щодо тверджень сторони захисту про те, що працівники поліції, які прибули на місце ДТП не дотрималися основних нормативно-правових актів, що регулюють дії поліції, не виконали вимогу Наказу МВС України від 07.11.2015 №1395 «Інструкція з оформлення матеріалів ДТП та Наказу МВС України від 16.02.2018 №111 «Порядок дій при отриманні та виконання завдання (виїзд СОГ), якщо ДТП без потерпілих оформлення здійснює патрульна поліція, а при наявності травмованих та загиблих – слідчо-оперативна група, апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Так, дійсно у випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (п.2 розділ ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі). На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються, зокрема кількість учасників ДТП (п.7 абз 3 п.4 розділ ІХ вказаної Інструкції). Поліцейський в порядку звітування за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення складає рапорт на керівника відповідного підрозділу поліції, який передається уповноваженій особі підрозділу поліції.
Крім того, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень можливо визначити лише шляхом проведення відповідної судово-медичної експертизи в межах кримінального провадження.
За змістом ст. 256 КУпАП відомості щодо потерпілих (прізвища, адреси), якщо вони є, повинні бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Якщо правопорушенням заподіяно майнову шкоду, про це також зазначається в протоколі.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд досліджує фактичні обставини правопорушення виключно в межах, викладених у відповідному протоколі.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №406668, складеного 30.07.2025 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не зафіксовано наявності будь-яких потерпілих, яким завдано моральну, фізичну шкоду чи пошкодження будь-якого іншого майна, крім транспортних засобів учасників ДТП. 
Надані суду стороною захисту до апеляційної скарги копії медичних документів: виписка із медичної карти стаціонарного хворого 8464 ОСОБА_1 КНП «Виноградівська районна лікарня» від 30.07.2025; виписка із медичної карти стаціонарного хворого 3704/1206 ОСОБА_1 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» від 05.08.2025; медичний висновок №1111-892х-км9в-48нт від 31.07.2025; медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_1 від 26.08.2025, свідчать про наявність в діагнозі ОСОБА_1 перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням. Разом з тим, надані копії документів не заміщують у встановленому законодавством спосіб фіксації (документування) учасників ДТП, яким завдано тілесні ушкодження, визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та відповідно визначення статусу потерпілої особи.
При цьому, апеляційний суд встановив, що зазначені вимоги Інструкції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у даному конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, виконані працівниками поліції та матеріали справи містять достатньо об`єктивних відомостей для того, щоб встановити усі фактичні обставини справи щодо події у цій дорожньо-транспортній пригоді.
Також стороною захисту не надано відомостей про звернення до суду в порядку, передбаченому України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи, що сторона захисту скористалась своїм правом (за заявою ОСОБА_1 внесено 24.02.2026 відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України), однак не надала до суду достатніх доказів на підтвердження версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними процесуальних дій та складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Разом з цим, матеріали справи не містять відповідних відомостей, які свідчать про невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів захисника в цій частині.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі сторона захисту.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про причетність ОСОБА_1 до даної ДТП.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 допустила порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України, які є грубим порушенням вимог ПДР України, та призвели до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням транспортних засобів, ставлення ОСОБА_1 до скоєного, та застосував щодо останньої вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП України меті адміністративного стягнення, відтак підстав для пом`якшення призначеного їй стягнення не вбачається.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено,а відтак апеляційний суд доходить до переконання, що постанова судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2025 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Продану В.Д. в інтересах ОСОБА_1 строк на оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу адвоката Продана В.Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя         Т.Ю. Бисага