Справа № 188/2445/25
Провадження № 3/188/51/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року  с-ще Петропавлівка
Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , рнокпп та паспорт невідомі, місце роботи не зазначено,
у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу серії ЕПР1№ 3823334 від 05.07.2025 року, 05.07.2025 року 19 год 30 хв в с-щі Петропавлівка вул.Червона керував автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно акту мед.огляду номер 1261 2:83 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.   
ОСОБА_1  надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив про закриття провадження виходячи з наступного: протокол відносно нього  був складений з порушенням вимог чинного законодавства. Поліцейські не представилися, не повідомили своє ім.’я, звання та посаду, не повідомили ознаки сп`яніння, не запропонували пройти обстеження в мед закладі, не роз`яснили йому його права. Під час спілкування повідомили йому, що він не зупинився на їх вимогу, але на дорозі були зустрічні машини, і він не звернув уваги, що це стосується саме його. 
З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність  ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Вивчивши заяву, матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського ВП№4, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з тестом № 1261 від 05.07.2025 року та направлення до мед.закладу Першотравенська МЛ на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 05.07.25 року відносно  ОСОБА_1 , в яких зазначено, що результат 2,83 проміле, письмові пояснення  ОСОБА_1 в яких зазначено, що останній відмовився від будь яких пояснень по справі, копію постанови серії ЕНА №5150679 від 05.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП,  переглянувши диск з відеофіксацією правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
В судовому засіданні під час перегляду диску відеофіксації правопорушення, вчиненого  ОСОБА_1 , встановлено, працівник поліції, порушив вимоги ч.3 ст.18 Закону «Про Національну поліцію», звертаючись до особи, не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання,    ОСОБА_1 не було роз`яснено права відповідно до ст.268 КУпАП. 
Як вбачається з матеріалів справи, протокол серії ЕПР1 № 382334 за ч.1 ст.130 відносно  ОСОБА_1 був складенй о 19.37 год 05.07.2025 року, тестування на алкоголь був складений о 19 год.27 хв 05.07.2025 року, направлення до медичного закладу було складено об 19.30 год 05.07.2025 року. 
Доказів відсторонення  ОСОБА_1 від керування транспортним засобом суду не надано. 
Суд не може визнати особу винуватою в скоєнні адміністративного правопорушення, якщо дії особи кваліфіковано з порушенням норм КУпАП та у відсутність належних доказів, лише на підставі визнання особою вини.
Протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. 
З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. 

 Суддя 	  О. М. Курочкіна