П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/6758/25	
перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,
повний текст судового рішення
складено 19.09.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-головуюча – Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одеса апеляційну скаргу Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі також – Комісія, Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:
– визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 24.12.2024 № 546;
– зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 24.12.2021 року перебуває на квартирному обліку по групі першочерговій, як учасник бойових дій. 19.12.2024 року позивач звернулась до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України із заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення. Проте, рішенням Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року позивачу було відмовлено у виплати компенсації через те, що вона звернулась за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом 1 пунктом 6 Порядку №280 строк.
Відповідач подав відзив на позов із запереченнями проти позову, оскільки позивач перебуває на квартирному обліку з 24.12.2021 року, а заяву про призначення грошової компенсації подала 19.12.2024 року. Згідно з п.п.7-1 п.13 Постанови №280 комісія відмовляє у призначенні грошової компенсації, якщо внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням грошової компенсації понад встановлений абз.1 п. 6 цього Порядку строк.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 24.12.2024 № 546.
Зобов`язано Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України відповідно, та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Комісія подала апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025 апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, про що канцелярією складено Акт від 21.10.2025 № 87.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2025 апеляційну скаргу було повернуто апелянту.
З повторною апеляційною скаргою Комісія звернулася до суду 23.01.2026.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
Постановою Верховного Суду від 18.05.2026 у справі № 420/6758/25 ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі № 420/6758/25 скасовано. Справу № 420/6758/25 направлено до П`ятого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026 клопотання Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено Міській комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України строк на апеляційне оскарження. Зупинино дію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу №420/6758/25.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1 .
Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.11.2021 року №5137-5000413610 фактичним місцем проживанням позивача є адреса: АДРЕСА_1 .
Позивач з 24.12.2021 року перебуває на квартирному по групі першочерговій, як учасник бойових дій, що перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, складом сім?ї 1 особа, що підтверджується витягом з розпорядження голови Малиновської районної адміністрації від 24.12.2021 року №611/01-06.
19.12.2024 року позивач звернулась до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України із заявою про виплату їй грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.
Рішенням Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року позивачу було відмовлено у виплаті грошової компенсації, посилаючись на те, що вона звернулась за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом 1 пунктом 6 Порядку №280 (зі змінами від 13.12.2024 року, які набрали чинності 17.12.2024 року) строк (надалі – скарне рішення).
Отже законність винесення спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Згідно ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, регулюються Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 18.04.2018 року (далі – Порядок №280) (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 року №844) (у редакції від 10.07.2024 року).
Згідно п.2 Порядку №280 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.
Тобто, в редакції Порядку №280 від 10.07.2024 року пункт 2 передбачав, що право на отримання грошової компенсації мають:
1) внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;
2) перебувають на квартирному обліку станом на 01.06.2024 року;
3) обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24.02.2022 року;
4) на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.
Разом з тим, до Порядку №280 постановою Кабінету Міністрів України №1416 від 13.12.2024 року було внесено зміни, які набрали чинності з 17.12.2024 року, внаслідок чого пункт 2 Порядку №280 було викладено наступним чином: 
«Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних та звернулися за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік».
Згідно абз.1 п.6 Порядку №280 заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на який покладено функції з питань ветеранської політики, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - місцевий орган) не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік.
Враховуючи внесення законодавчих змін, в редакції Порядку №280 від 17.12.2024 року пункт 2 передбачав, що право на отримання грошової компенсації вже мають:
1) внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;
2) перебувають на квартирному обліку станом на 01.06.2024 року;
3) обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24.02.2022 року;
4) на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних;
5) звернулися за призначенням компенсації у місячний строк після взяття на квартирний облік.
Аналізуючи вищевказане, приписами Порядку №280 до внесення відповідних змін постановою Кабінету Міністрів України №1416 від 13.12.2024 року, тобто до 17.12.2024 року, не було закріплено такої обов`язкової умови як дотримання місячного строку звернення осіб задля звернення із заявою на отримання грошової компенсації.
Судом першої інстанції встановлено, позивач з 24.12.2021 року перебуває на квартирному по групі першочерговій, як учасник бойових дій, що перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, складом сім?ї 1 особа.
Отже, спору у праві на такий вид допомоги між сторонами не має. Наразі спір полягає у порушенні строку звернення із заявою про отримання грошової компенсації.
Позивач звернулась із відповідною заявою до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України 19.12.2024 року, тобто коли до Порядку №280 вже були внесені зміни щодо дотримання місячного строку звернення із відповідною заявою на отримання грошової компенсації.
Разом з тим, на момент взяття позивача на квартирний облік (24.12.2021 року), нею було дотримано всі умови для звернення до Міської комісії із заявою про призначення грошової компенсації, оскільки на той момент приписами Порядку №280 не було передбачено такої умови як місячний строк звернення з моменту взяття на квартирний облік. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обмеження місячним строком звернення про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України може стосуватись осіб, які були взяті на квартирний облік вже після внесення змін до Порядку №280 (тобто після 17.12.2024 року).
Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем за час розгляду справи не було доведено обґрунтованості прийняття рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.22 та 58 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 59 Закону України “Про правотворчу діяльність” визначено , що зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це реалізація нормативно-правового акта щодо суспільних відносин, що виникли до дня набрання ним чинності, правове регулювання яких змінюється таким нормативно-правовим актом. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, визначених Конституцією України.
У рішенні від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що, положення частини першої статті 58 Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (абзац другий пункту 5 мотивувальної частини).
До того ж, Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
У рішенні від 12 лютого 2019 року №5-р(I)/2019 Конституційний Суд України підтримав раніше сформовану ним юридичну позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Окрім того, Конституційний Суд України в рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Судом встановлено, що позивач брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, є учасником бойових дій, внутрішньо переміщеною особою, та з 24.01.2021 року перебуває на квартирному обліку.
Тобто, позивач набула право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно Порядку №280 в редакції чинній до внесення змін 17.12.2024, реалізація якого не була обмежена будь-яким строком.
Принагідно колегія суддів зауважує, що Порядок №280 не містить застережень щодо підстав для відмови у виплаті грошової компенсації у разі пропуску строку звернення із відповідною заявою.
Колегія суддів вважає, що за іншого підходу у зв`язку із внесенням Постановою КМУ №1416 від 13 грудня 2024 року змін до Порядку №280 (які передбачають звернення за виплатою грошової компенсації протягом місяця з моменту взяття на квартирний облік) позивач по суті втратив право на отримання такої компенсації, оскільки перебуває на обліку з 07.05.2024. Постановою №1416 не передбачено строку та порядку реалізації прав на отримання грошової компенсації для осіб, які уже понад місяць перебували на квартирному обліку, яким є і позивач, чим автоматично буде позбавлено їх права на отримання такої компенсації.
Однак, враховуючи положення ст.22, 58 Конституції України апеляційний суд вважає, що застосування до регулювання правовідносин між позивачем та відповідачем положень Порядку №280 з урахуванням змін, внесених Постановою №1416, не ґрунтується на правильному правозастосуванні, оскільки призводить до звуження існуючих прав, адже особи, які набули право на отримання грошової компенсації згідно Порядку №280, зберігають таке право й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції щодо обґрунтованості завалених позовних вимог.
За таких умов колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №546 від 24.12.2024 року є невмотивованим, необґрунтованим та таким, що не враховує всі фактичні обставини, що існували на час прийняття спірного рішення, а тому, на думку суду, воно є таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.
Вірним висновком суду першої інстанції є також і зобов1язання Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2024 року щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України відповідно, та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Крім того, колегія суддів зазнає наступне.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року у справі №320/10394/25, залишеним без зміни Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року:
Визнані протиправними та нечинними зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 р. № 214 і від 18 квітня 2018 р. № 280» від 13.12.2024 №1416 та постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280» від 30.05.2024 № 614 до Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280:
- до пункту 1 (доповнення словами: «, та звернулися за призначенням грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у місячний строк після взяття на квартирний облік»; заміна словами і цифрами: «відповідно до законодавства станом на 1 червня 2024 р. за категоріями, встановленими цим пунктом (далі - квартирний облік), обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних)»;
- до пункту 4 (доповнення словами: «, і які звернулися за призначенням грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у місячний строк після взяття на квартирний облік»; викладення пункту в такій редакції: « 4. Субвенція спрямовується на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація), що відповідають установленим вимогам законодавства для забезпечення громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у прийнятих в експлуатацію житлових будинках шляхом призначення та виплати грошової компенсації внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов, перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних»).
Визнані протиправними та нечинними зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 р. № 214 і від 18 квітня 2018 р. № 280» від 13.12.2024 № 1416 та постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280» від 30.05.2024 № 614 до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280:
- до пункту 1 (заміна на слова: «на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних), і звернулися за призначенням грошової компенсації у місячний строк після взяття на квартирний облік»; викладення пункту в такій редакції: « 1. Цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які станом на 1 червня 2024 р. користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних).»
- до пункту 2 (доповнення абзацу першого пункту словами: «та звернулися за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік»; викладення абзацу першого пункту у такій редакції: « 2. Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.»;
- до пункту 6 (доповнення абзацу першого пункту словами: «не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік»;)
- до пункту 13 (доповнення пункту підпунктом такого змісту: « 7-1) внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом першим пункту 6 цього Порядку строк;»; викладення абзацу дев`ятого пункту в такій редакції: « 7) внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 р.;»; доповнення пункту новим абзацом такого змісту: « 9-1) внутрішньо переміщена особа вперше облікована в базі даних після 24 лютого 2022 р.;».
Проте, ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2026 року зупинено виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі №320/10394/25 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство у справах ветеранів України, про визнання протиправними та скасування змін до постанови до закінчення касаційного провадження у справі.
Отже, внесення змін до законодавчого акту, зокрема, в частині щодо запровадження строку звернення із заявою про отримання грошової компенсації, визнані протиправними та скасовані.
Застосовуючи принцип юридичної визначеності, колегія суддів зазначає, що отримавши право на грошову компенсацію без обмеження строком звернення із його реалізацією, позивач мала правомірні очікування, що за її заявою буде прийняте позитивне рішення.
На переконання колегії суддів встановлення одномісячного строку звернення та відповідних відмовних підстав), призводять до необґрунтованого звуження конституційно гарантованого права на соціальний захист, не відповідають меті запровадження компенсаційного механізму.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Рішення суду першої інстанції у даній справі відповідає наведеним критеріям.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції щодо обґрунтованості завалених позовних вимог.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко