Справа № 703/1224/26 
2/703/1390/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Левчук О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», юридична адреса: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411
до
ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
04.03.2026 ТОВ «Бізнес Позика» звернулося через систему «Електронний суд» до через систему «Електронний суд» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2025 ТОВ «Бізнес позика» направило відповідачу пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 553583-КС-001 кредиту про надання кредиту.
Цього ж дня ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договору на умовах, визначених офертою.
Таким чином, 21.08.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 553583-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами договору товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування ними.
Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором виконав шляхом перерахування вказаних коштів на банківську картку ОСОБА_1 . Водночас, відповідач порушив умови договору не сплативши кошти.
В результаті наведеного у нього станом на 15.02.2026 утворилась заборгованість в розмірі 22640,00 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 9040,00 грн., 0,00 грн. - заборгованість по штрафам; 4000,00 грн. - заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ; 1600,00 грн. - прострочені платежі за комісією. 
Посилаючись на викладене ТОВ «Бізнес позика» просить суд стягнути з відповідача вказаний борг в примусовому порядку.
Відповідно до автоматичного розподілу справ 04.03.2026 справа надійшла в провадження судді Левчук О.О. 
04.03.2026 разом з позовною заявою від представника позивача надійшло клопотання про витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ: 14360570, Місце реєстрації: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), письмових доказів, які становлять банківську таємницю.
Ухвалою від 01 квітня 2026 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
На виконання вимог ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2026, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 01.05.2026 надіслали витребувані докази (а.с. 62-65). 
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалює проводити розгляд справи в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Із паспорта споживчого кредиту, пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту №553583-КС-001від 21.08.2025, встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» надано відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, строком до 11.12.2025. Відповідно до умов договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування кредитом, строк на який надається кредит становить 113 днів (16 тижнів).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №553583-КС-001 від 21.08.2025, ОСОБА_1 не здійснив оплату заборгованості.
Згідно розрахунку заборгованість відповідача за договором про надання кредиту станом на 15.02.2026 складає 22640,00 грн., з яких: 8000,00 грн.- прострочені платежі за тілом кредиту; 9040,00 грн.- прострочені платежі за процентами; 0,00 грн. - заборгованість по штрафам; 4000,00 грн.- заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ; 1600,00 грн.- прострочені платежі за комісією.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки за умовами вищезазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 9040,00 грн., які нараховані в межах строку дії договору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за Кредитним договором в розмірі 1600,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно п. 2.5 Договору комісія, пов`язана з наданням кредиту дорівнює 1600,00 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 1600,00 грн., встановлена в п. 2.5 Договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1600,00 грн. суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» вищезазначеної заборгованості за комісією за надання кредиту.
Крім того, звертаючись з позовними вимогами, ТОВ «Бізнес Позика» просило також стягнути з відповідача суму заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ у розмірі 4000,00 грн.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Оскільки, кредитний договір № 553583-КС-001 був укладений відповідачем 21.08.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 4000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 553583-КС-001 від 21.08.2025 в розмірі 22640,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9040,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2003,72 грн., що становить 75,26% від суми задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ 41084239) заборгованості за договором № 553583-КС-001 про надання кредиту від 21.08.2025 у розмірі 17040 грн. 00 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 8000 грн. 00 коп., суми прострочених платежів по процентах 9040 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ 41084239) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2003,72 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:          О.О. Левчук