Номер провадження: 22-з/813/251/26 
Справа № 947/32261/23
Головуючий у першій інстанції 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Одеського апеляційного суду
заяву представника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гніздовська Ганна Михайлівна про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Історія справи

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - задоволено частково.
Визнано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 137,4 кв.м спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 137,4 кв.м, житлова площа 44,9 кв.м, що складається з житлового будинку – А, літньої кухні – Б, вбиральні – Г, сарая – Е, С, огорожа №1, вимощення – І.
В решті позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гніздовська Ганна Михайлівна та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Левіт Віктор Семенович — подали апеляційні скарги.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.04.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гніздовська Ганна Михайлівна та апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Левіт Віктор Семенович – задоволено частково.
Рішення Київського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 ) в рахунок компенсації 1/2 вартості автомобіля марки ЗАЗ TF69Y0, 2011року випуску суму у розмірі 49 906 грн 65 коп.
В решті у задоволені позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі – 3777,78 грн.

Короткий зміст вимог

Через підсистему «Електронний суд» 01.05.2026 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Гніздовської Г.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Представник відповідача просить ухвалити у справі № 947/32261/23 додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн та 8120 грн 40 коп. витрати зі сплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог.
В обґрунтування заяви зазначається, що скаржницею було надано попередній розрахунок судових витрат та зроблена заява про надання розрахунку судових витрат після ухвалення рішення суду.
На підтвердження витрат на правничу допомогу у справі надано: Акт надання правової допомоги № 2 від 30.12.2025 року; Акт надання правової допомоги № 3 від 28.04.2026 року. Також, в заяві звертається увага на те, що витрати на правничу допомогу підтверджується і іншими доказами, які вже є в матеріалах справи, а саме: Договором про надання правової допомоги № 27-1-09/23 від 27.09.2023 року; Витягом з Договору про надання правової допомоги № 27-1-09/23 від 29.11.2024 року; Випискою по рахунку АО «ЮРІС ФЕРРУМ».

Заперечення на клопотання (заяву)

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання заперечень на клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, у апеляційній скарзі представником позивача була зроблена заява про те, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, детальний перелік судових витрат понесених позивачкою, буде надано в порядку встановленому ЦПК України.
Постанову Одеський апеляційний суд ухвалив у даній справі 23 квітня 2026 року.
Разом з тим, із заявою про стягнення понесених судових витрат представник відповідача звернулася лише 01.05.2026, тобто на восьмий день після винесення судом постанови.
Іншими словами, подавши заяву про ухвалення додаткового рішення, заявник пропустила п`ятиденний строк, відтак не у повній мірі дотрималася порядку визначеного процесуальним законом, оскільки зробивши до закінчення судових дебатів відповідну заяву, докази (обґрунтування) на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, не подала.
Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-цта в ухвалах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №750/14822/21, від 24 травня 2023 року у справі№446/2455/21.
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1 ст. 126 ЦПК України).
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Незважаючи на те, що чинним ЦПК України не передбачено можливість поновлення п`ятиденного терміну подання доказів розміру витрат на правову допомогу, будь яких обґрунтувань поважності причин не подання відповідних доказів суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, заява сторони позивачів не містить.

Апеляційний суд наголошує, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судових дебатів немає, про що йдеться у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
За змістом частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені обставини, з урахуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не надаючи правової оцінки наданим представником ОСОБА_1 , адвокатом Гніздовською Ганною Михайлівною, доказам на підтвердження доводів про понесені судові витрати, колегія суддів приходить переконання, що подання заяви (із відповідним обґрунтуванням) з пропуском п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, свідчить про необхідність залишення такої без розгляду.
Вимога про стягнення витрат зі сплати судового збору, також не підлягає задоволенню, оскільки була вирішена під час ухвалення судового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 141,270,382 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гніздовська Ганна Михайлівна, про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький